Справа № 743/1464/24
Провадження №1-кп/743/14/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Ріпки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тернівка Новоград-Волинського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, такого, що на утриманні осіб не має, особою з інвалідністю, народним депутатом та депутатом органів місцевого самоврядування не є, раніше засудженого востаннє вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2020 року за частиною 2 статті 289, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України на підставі частин 1, 4 статті 70 Кримінального кодексу України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі (звільнений умовно-достроково від відбування покарання 24 серпня 2023 року на 7 місяців 4 дні) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачений, потерпіла ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

09.07.2024 р. близько 12 годин 00 хвилин, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що 24.02.2022 р. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався (востаннє Указом Президента України від 06.05.2024 р. № 271/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 р. № 3684-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в кімнаті будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спала, викрав каблучку з фіанітом із металу жовтого кольору 585 проби, вагою 1.3 грама (матеріальної цінності для потерпілої не становить), каблучку із металу жовтого кольору 585 проби, вагою 2.07 грамів, вартістю 6413, 50 грн, шийний ланцюжок із металу жовтого кольору 585 проби, вагою 6 грамів, вартістю 18311, 40 грн, які були вдягнуті на тілі останньої, що належать потерпілій, заподіявши їй матеріальну шкоду на загальну суму 24724, 90 грн.

Відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та показав, що 09.07.2024 р. пообіді перебував у будинку на вулиці, назву якої не знає, але розташованого на трасі, де вживав спиртні напої з потерпілою та ще однією жінкою. Коли потерпіла лягла відпочивати обвинувачений зняв з її тіла дві каблучки та ланцюжок, після чого пішов у парк відпочинку. Там він зустрівся зі знайомою потерпілої та віддав їй каблучки. Ланцюжок лишив собі. Після цього обвинувачений повернувся на вулицю, де проживала потерпіла, у особистих справах та викинув ланцюжок. Потім обвинувачений знову повернувся до парку відпочинку, де до нього приїхали працівники поліції. Він одразу у всьому зізнався, повідомив, куди подів речі.

Також у судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся. Зауважив, що півроку не вживає спиртні напої. Хоча і працює неофіційно, але заробляє достатньо. Якби не був у стані алкогольного сп`яніння, то такого б не вчинив, позаяк має заробіток і ці речі йому не були потрібні, продавати він їх наміру не мав з самого початку. Пропонував потерпілій відшкодувати матеріальну шкоду, але вона відмовилась.

Показання обвинуваченого не суперечать фактичним обставинам справи, викладеним у формулюванні обвинувачення, які ним не оспорюються.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На виконання положень вказаної норми суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім частини письмових доказів та характеризуючих даних особи обвинуваченого, що узгоджено стороною захисту та обвинувачення, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин у провадженні та суд переконався у добровільності їх позиції. Судом роз`яснено неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Керуючись внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні і обвинувачений своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При призначенні покарання суд враховує досудову доповідь органу пробації, що надійшла до суду 09.12.2024 р. за вх. № 4811/24, згідно якої орган пробації дійшов висновку, що виправлення цієї особи можливе без ізоляції від суспільства.

З досудової доповіді органу пробації вбачається, що ризик вчинення повторного правопорушення орган пробації оцінює як високий, ризик небезпеки для суспільства як високий, однак, також зазначає, що засуджений має готовність до зміни способу життя.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, за положеннями ст. 50 КК України метою покарання, крім кари, є виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про можливість застосування положень ст. 75 КК України у даному кримінальному провадженні суд враховує, що після вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_6 демонструє законослухняну поведінку.

Суд також враховує наявність пом`якшуючих вину обставин, які свідчать про те, що постзлочинна поведінка засудженого була миттєво спрямована на виправлення, а потерпіла у письмовій заяві, поданій до суду, просила обвинуваченого суворо не карати, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до нього не має.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає такими, що заслуговують на увагу, висновки органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Надання можливості обвинуваченому виправитись у період іспитового строку відповідатиме меті покарання та сприятиме налаштуванню обвинуваченого на законослухняну поведінку.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування реального покарання, з огляду на що на підставі ст. 75 КК України останнього слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався та обранню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 (два) роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: хрестик ажурно-вирізний з накладкою у вигляді розп`яття ОСОБА_8 , на тильній стороні якого міститься напис шляхом втискання «9k Italy», із металу жовтого кольору, дві каблучки із металу жовтого кольору залишити власнику: ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні, у розмірі 4543, 68 гривень (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні 68 копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1