Справа № 591/9226/24
Провадження № 1-кс/591/935/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна захисника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000403,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна з метою збереження речових доказів, яке мотивував тим, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000403, відкритого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 190 КК України, за фактами заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , вимагання грошових коштів у ОСОБА_6 та заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 в шахрайський спосіб.

Враховуючи, що вилучені під час обшуку 25 лютого 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , мобільні телефони з сім картками, картотримачі та упаковки з сім карт, банківській картки свідоцтва про реєстрацію та ключі від автомобіля мають доказове значення, просив накласти на них арешт.

Представник володільця майна заперечив проти задоволення клопотання, мотивуючи це тим, що вилучене майно не має відношення до провадження та подій, які зумовлюють предмет розслідування.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вважає, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з наступним.

Встановлено, що слідчим розслідується наведене кримінальне провадження, по якому 25 лютого 2025 року під час обушку було вилучено зазначене майно, відшукання частини якого застережено в ухвалі слідчого судді, а з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся у встановлені законом терміни, в тому числі в розумінні ст. 116, ч. 5 ст. 171 КПК України.

Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту наданих копій ухвали та протоколу обшуку, копій процесуальних документів, а також з обсягу внесених до ЄРДР відомостей вбачається, що вказане майно (телефони, сім картки, картотримачі, упаковки, банківські картки) відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки воно може належати фігуранту (підозрюваному) в провадженні та може безпосереднього стосуватись предмета розслідування (перевірки походження коштів), може містити в собі сліди, необхідну слідству інформацію (в тому числі знищену) стосовно контактів, зв`язків фігурантів та підозрюваних, їх переміщення, за його допомогою можливо встановити обставини події та причетних осіб.

Вважаючи обґрунтованим клопотання щодо вказаних фактів, суд виходить і з того, що наведені предмети можуть бути використані як доказ на підтвердження чи спростування тієї чи іншої позиції сторони в справі, надати можливість встановити її суттєві обставини, а також зазначене майно може бути предметом експертних досліджень (заперечення сторони володільця майна є непереконливими, оскільки в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на будь-яке майно, яке належить будь-якій особі, якщо воно відповідає критеріям, застереженим в ст. 98 КПК України, що цілком обґрунтовано слідчим, як і пов`язаність володільця майна зі згаданими вище подіям, а заперечення сторони захисту стосуються оцінки доказів в провадженні, що підлягає перевірці в межах розслідування провадження та потребує певного часу).

Отже, на підставі ст. 98, ч. 1 ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, вказане майно (телефони, сім картки, картотримачі, упаковки, банківські картки) належить арештувати з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження, тому клопотання в цій частині слід задовольнити, а інший спосіб арешту не виключає можливості знищення чи зміни доказів.

Що стосується арешту документів на автомобіль та ключів від нього, то в цій частині клопотання слідчого задоволенню не підлягає, оскільки клопотанням та долученими матеріалами взагалі необґрунтовано їх відповідності критеріям, застереженим в ст. 98 КПК України (клопотання слідчого та відповідна постанова містять лише формальне посилання на це).

Тому клопотання слідчого слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 25 лютого 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон iphone 15 Pro з сім-карткою оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 ; мобільний телефон iphone 14 Pro Мах з сім-карткою оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 та сім-карткою оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 під чохлом; 2 тримачі з під сім-карток, на яких зазначені абонентські номери НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; 2 коробки з під сім-карток, НОМЕР_6 , НОМЕР_3 ; 2 банківські картки АТ «Приватбанк» НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1