Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/4594/24

Номер провадження: 1-кп/511/339/24

20 грудня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без виклику учасників кримінального провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000174 від 12.12.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербанка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середнью освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Так відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон), яким визначено організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Приписами пункту 17 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно приписів Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 12.02.2020 (справа № 453/225/19, провадження № 51-4000кмо19) злочином, пов`язаним із домашнім насильством слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-УІП, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

11 грудня 2024 року приблизно о 20 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та його співмешканкою ОСОБА_4 , які знаходились за місцем свого спільного проживання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, з метою завдання тілесних ушкоджень потерпілій, обвинувачений ОСОБА_3 умисно, використовуючи свою фізичну перевагу та прикладаючи силу своїх рук вдарив ОСОБА_4 у область її тулубу зверху, від чого вона впала на підлогу та зіткнулась своєю тім`яно-потиличною ділянкою волосистої частини голови праворуч з твердою підлогою.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив фізичну шкоду ОСОБА_4 у вигляді тілесних ушкоджень - забиття м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки волосистої частини голови потерпілої праворуч.

Вказане тілесне ушкодження не відносяться до небезпечних для життя, має скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 діб і за цим критерієм, п. 2.3.1., п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав суду письмову заяву, в якій зазначив про беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, свою згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження вироку згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акта у суді в спрощеному провадженні без його участі. Дана заява була надана обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_4 надала суду письмову заяву, в якій зазначила свою згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження вироку згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акту у відношенні ОСОБА_3 у суді в спрощеному провадженні без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч.1 ст.125 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинуваченому роз`яснений зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, він правильно розуміє зміст цих обставин, а також роз`яснено право оскарження вироку суду, враховуючи, що обвинуваченим надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України за відсутності учасників судового провадження.

Суд, на підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 міститься склад кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя або іншої особи , з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відностинах.

Також суд враховує, що вчинене ОСОБА_3 правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, ОСОБА_3 характеризується позитивно за місцем проживання (а.с.40), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.44), раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (а.с.31).

Враховуючи вищезазначене, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують покарання, вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався. Речові докази не приєднувались.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили _____ ________ 20___ року

Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді

у справі за _______________,

провадження _______________

Голова Роздільнянського районного суду

Одеської області ___________________ ОСОБА_1