КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Солом?янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 днів, тобто до 13 лютого 2025 року включно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом?янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 діб, тобто до 13 лютого 2025 року включно.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд врахував тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого, пов`язаного із застосуванням насильства до потерпілої, що потягло за собою її смерть та за яке, в разі визнання його винуватим, передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим наявний ризик ухилення від суду. Також наявний ризик тиску на потерпілих у кримінальному провадженні.

Окрім того, відсутні стримуючи фактори для поведінки обвинуваченого, такі як міцні соціальні зв`язки, постійний заробіток та постійне місце проживання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на даний час недоцільним змінювати обвинуваченому запобіжний захід на інший не пов`язаний з тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом?янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 вказує на те, що судом було проігноровано, що в судовому засіданні 16 грудня 2024 року було порушено право на захист обвинуваченого, оскільки залучений адвокат на окрему процесуальну дію не забезпечив належного захисту його прав та інтересів під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання обвинуваченого про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок викладений в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, ґрунтується на досліджених у суді матеріалах кримінального провадження оскільки, як вважає суд, ризики, що були підставою для застосування цього запобіжного заходу та його продовження, не зменшилися та не перестали існувати.

Окрім того, суд розглядаючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, врахував стадію судового розгляду, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, яке відповідно до ст. 12 КК України особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, та прийшов до висновку, що обставини, які були підставою для застосування цього запобіжного заходу та його продовження, не зменшилися та не перестали існувати.

Також суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Такий висновок суду, на думку колегії суддів є обґрунтованим, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення, яке цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, було порушено право на захист ОСОБА_5 , оскільки залучений адвокат на окрему процесуальну дію не забезпечив належного захисту його прав та інтересів під час розгляду клопотання, є безпідставними та надуманими.

Зокрема, в апеляційній скарзі обвинуваченого не вказано, у чому полягав неналежний захист з боку адвоката, залученого на окрему процесуальну дію.

З наявних у розпорядженні апеляційного суду матеріалів убачається, що в судовому засіданні по розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою брав участь захисник ОСОБА_6 , який підтримував свого підзахисного, утому числі і клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Натомість, інформація по неналежне виконання захисником його обов`язків по захисту прав і інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 в матеріалах провадження відсутня.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Солом?янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, не убачає підстав для її зміни чи скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Солом?янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 днів, тобто до 13 лютого 2025 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №760/30298/19

Провадження №11-кп/824/2791/2025

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач ОСОБА_1