Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4763/24
номер провадження 1-кс/695/1142/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001182 від 01.08.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької обл., зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, військовослужбовця, призваного на військову службу за мобілізацією, стрільця-помічника гранатометника 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2023 року народження, раніше судимого:

1) 23.04.2009 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 186 ч. 3, 186 ч. 2, 189 ч. 2, 162 ч. 1, 70 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 5 років 6 місяців, звільнений 04 липня 2014 року;

2) 21.05.2020 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 7 років 6 місяців, 01.06.2022 звільнений по відбуттю строку покарання, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання старшого слідчого Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ..

В обґрунтування клопотання зазначено, що 01.08.2024 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001182 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється тому, що він проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», діючи умисно та з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, 27.07.2024, більш точного часу слідством не встановлено, маючи умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, перебуваючи в будинку, де проживав з дозволу власника, на усній домовленості, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 викрав:

- набор вживаних каструль в кількості три штуки марки «EDENBERG», діаметрами близько 21 см.,25 см см, 29 см. ємністю 2 л, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/13559-ТВ від 24.09.2024, на момент вчинення злочину становила становить 1235,90 грн;

- електрочайник марки «KENWOOD Type:SJM0215D15», ємністю 1 л., вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/13559-ТВ від 24.09.2024, на момент вчинення злочину становила становить 825,00 грн;

- вживаного поверхневого водяний нанос марки марки «Delta» PUMP JЕТ 100 А» вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/13262-ТВ від 20.09.2024, на момент вчинення злочину становила 1749,68 грн;

- вживаного сталевого гідроакумулятора марки «CRІSTAL» об`ємом 24 літри вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/13262-ТВ від 20.09.2024, на момент вчинення злочину становила 626,78 грн;

- вживаного боксерського мішка марки «Sportko» 130 см вагою 50 кг, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/13360-ТВ від 20.09.2024, на момент вчинення злочину становила 1363,03 грн;

- перфоратор марки «Compass bhd 2803 qcc», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14121-ТВ від 04.10.2024, на момент вчинення злочину становила 1502,50 грн;

- сервіз столовий марки «Luminarc Diwali Marble Granit Q0217», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14210-ТВ від 04.10.2024, на момент вчинення злочину становила 1523,06 грн;

- бойлер марки «Atlantic ROUND 100 VMR 1500W», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14285-ТВ від 08.10.2024 становить 5137,00 грн;

- праску марки «Holmer HIТ-2538», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14468-ТВ від 10.10.2024, на момент вчинення злочину становила 524,49 грн.;

- фен марки «PHILIPS BHD274/00», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14468-ТВ від 10.10.2024, на момент вчинення злочину становила 881,67 грн;

- телевізор марки «Samsung UE43T5300AUXUA» вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14377-ТВ від 08.10.2024, на момент вчинення злочину становила 8 966,67 грн.;

- акустична колонка JBL Charge Essential 2 Black (JBLCHARGEES2), вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14377-ТВ від 08.10.2024, на момент вчинення злочину становила 3 108,33 грн.;

- плита газова з однією колонкою «Happy Home BDZ -155 A», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14542-ТВ від 11.10.2024, на момент вчинення злочину становила 492,98 грн.;

- чотири пневматичні шини марки «Fulda EcoControl 185/60 R14, виготовлених в 2020 році, глибина протектора 6 мм, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14648-АВ від 22.10.2024, на момент вчинення злочину становила 5 808,88 грн;

- один колісний металевий диск R14, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14648-АВ від 22.10.2024, на момент вчинення злочину становила 216,67 грн., які на праві власності належать потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, своїми незаконними діями ОСОБА_5 завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 33 952,64 (тридцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві грн. шістдесят чотири п`ять коп.) гривень.

16.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме:

1)Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.07.2024 року;

2)Протоколом огляду місця події від 31.08.2024 ;

3)Показаннями потерпілої ОСОБА_6 від 01.08.2024;

4)Показаннями свідка ОСОБА_7 від 02.08.2024;

5)Показаннями свідка ОСОБА_8 від 02.08.2024;

6)Протоколом огляду місця події від 11.09.2024 ;

7)Показаннями свідка ОСОБА_9 від 11.08.2024;

8)Показаннями додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 від 15.09.2024;

9)протоколом огляду предмета від 15.09.2024 ;

10)Висновком експерта № СЕ-19/124/13559-ТВ від 24.09.2024;

11)Висновком експерта № СЕ-19/124/13262-ТВ від 20.09.2024;

12)Висновком експерта № СЕ-19/124/13260-ТВ від 20.09.2024;

13)Висновком експерта № СЕ-19/124/14121-ТВ від 04.10.2024;

14)Висновком експерта № СЕ-19/124/14210-ТВ від 04.10.2024;

15)Висновком експерта № СЕ-19/124/14285-ТВ від 08.10.2024;

16)Висновком експерта № СЕ-19/124/14468-ТВ від 10.10.2024;

17)Висновком експерта № СЕ-19/124/14377-ТВ від 08.10.2024;

18)Висновком експерта № СЕ-19/124/14542-ТВ від 11.10.2024;

19)Висновком експерта № СЕ-19/124/14648-АВ від 22.10.2024.

У ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами:

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що може спонукати його до переховування під острахом кримінальної відповідальності. Окрім того, ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів. Також згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), було встановлено, що він самовільно залишив розташування військової частини, що свідчить про його можливість переховування;

- ризик незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи на волі матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілу, шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не має власного, постійного джерела доходів, а тому вказане може свідчити про те, що його злочинна діяльність є єдиним джерелом його доходу, і він, перебуваючи на волі, може продовжити таку злочинну діяльність, вчиняючи нові корисливі злочини.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає необхідним застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 виключно у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За цих підстав, на переконання органів досудового розслідування, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить підозрюваному належної процесуальної поведінки.

За таких обставин слідчий за згодою з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор наполягали на обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказували, що підозрюваний по даному кримінальному провадженні, будучи військовослужбовцем до розташування своєї військової частини не повернувся у зв`язку з чим проводиться службове розслідування, раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів та у 2022 році був звільнений по відбуттю строку покарання, що вказує на високу імовірність підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також неможливість запобігти наведеним ризикам іншими, більш м`якими запобіжними заходами.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив свою відмову від участі захисника, просив призначити йому більш м`який запобіжний захід.

Перевіривши наданні матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, п. 5 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що останнє відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Отже, сукупність доданих до клопотання доказів має дати підстави вважати, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того, в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинений інкримінований йому в провину злочин. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінка такого ризику як переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Підозрюваний ОСОБА_5 хоча і має на утриманні неповнолітню дитину, однак не одружений, ніде не працює, проживає за межами Черкаської області, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, має судимість, яка у встановленому законом порядку не знята та непогашена, що вказує на те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належний контроль за поведінкою підозрюваного на досудовому розслідуванні, який до того ж, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде перебувати на значній відстані від органу, що здійснює досудове розслідування.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відносно ОСОБА_5 також проводиться службове розслідування щодо неповернення до військової частини, де він проходить військову службу.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення доводиться тим, що підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, джерела його доходів невідомі, а тому злочинна діяльність може бути його єдиним джерелом доходу, отже підозрюваний, перебуваючи на волі може продовжити злочинну діяльність.

Також підозрюваний достеменно знає місце проживання потерпілої, а тому може вплинути на неї шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останньою раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує, що за станом здоров`я підозрюваний може утримуватись під вартою, і доказів того, що наявні обставини, які унеможливлює його перебування під вартою, слідчому судді не надано.

Отже, в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення та відомості про особу підозрюваного, його місце проживання, вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначених ризиків, а особливо можливості переховування від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слід звернути увагу на те, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі і за злочини проти власності. Зазначене свідчить про високий ступінь ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а також нездатність останнього дотримуватись правослухняної поведінки.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Суд дійшов до висновку, що тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2024 рік" на 1 січня поточного року, тобто 3028.00 грн.

На думку слідчого судді розмір застави, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а також встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, необхідно визначити у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177-183, 193, 194, 196, 197, 309, 369 - 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, узявши під варту негайно в залі суду.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання, тобто із 16.12.2024р..

Підозрюваного утримувати в умовах ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Строк дії ухвали до 13 лютого 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження.

Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись за межі с. Оболонь, Кременчуцького р-ну, Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із свідками у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу виготовлення повного тексту ухвали, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 20 грудня 2024 року о 14 год. 30 хв..

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду ОСОБА_1