Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7068/24
Провадження №: 1-кп/332/291/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 05.04.2025 року, обґрунтовуючи тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, забезпечить явку обвинуваченого до суду, унеможливить психологічний вплив на свідків і буде запобігати вчиненню інших кримінальних правопорушень. На його думку, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора, одночасно підтримав подане ним письмове клопотання про призначення первинної амбулаторної комплексної судово-психіатричної та судово- психологічної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до проведення якої просив залучити експертів Волинської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» поставивши перед ним ряд питань зазначених у клопотанні. Необхідність призначення експертиз обумовлена тим, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, стороні захисту було надано для ознайомлення документи на підтвердження цього, а саме: довідку КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР №4400/6 від 22.03.2024, епікриз (виписний) КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 22.03.2024, медичну характеристику медичної служби в/ч НОМЕР_1 від 25.04.2024, довідку ВЛК №73 від 22.03.2024, довідку КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради №5620/2-06.24 від 27.05.2024, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №3407 від 06.06.2024, довідка ВЛК №9901 від 24.11.2024. Відповідно до вказаних медичних документів ОСОБА_4 встановлено клінічний діагноз: «легкий, короткотривалий посттравматичний стресовий розлад з виходом в одужання.» Проведення експертиз надасть відповідь на питання, чи впливали на прийняття рішення ОСОБА_4 його індивідуальні психологічні якості на час вчинення кримінального правопорушення та чи міг він на ними керувати, що прямо впливати на доведення складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а саме на наявність суб`єктивної сторони - вини у формі умислу. За таких підстав, з метою забезпечення прибуття обвинуваченого до Волинської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» для проведення амбулаторної комплексної судово-психіатричної та судово- психологічної експертизи захисник просив скасувати обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою в тому числі через припинення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечував, підтримав заявлене клопотання захисником.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника зважаючи на передчасніть подання такого клопотання.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Вирішуючи заявлене захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 клопотання про призначення первинної амбулаторної комплексної судово-психіатричної та судово- психологічної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про відмову у його задоволені з огляду на його передчасність, з підстави того, що на даній стадії кримінального провадження прокурором ще не долучено до кримінального провадження докази, а отже судом такі докази ще не досліджувались, що свідчить про позбавляння суду можливості вирішити питання про призначення первинної амбулаторної комплексної судово-психіатричної та судово- психологічної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів суд зазначає.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання, заявивши, що обвинувачений є військовослужбовцем, раніше не судимий, однак йому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведення вини, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, обвинувачений може переховуватись від суду. Про вказані наміри обвинуваченого вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, самовільно залишив місце служби з метою ухилитися від військової служби. Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України то такий обґрунтовується тим, що обвинувачений у випадку обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на свідків, що може посприяти перешкоджанню здійсненню судового слідства, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. На існування ризику, передбаченому п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що на теперішній час обвинувачений є військовослужбовцем та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим може покинути місце служби, чим фактично повторно вчинить кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407-409 КК України.

Наголосив, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшилися, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів, оскільки не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до вимог ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого із врахуванням норми ч. 8 ст. 176 КПК України судом не вирішується та з огляду на доведення прокурором наявних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому, суд вважає доцільним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів на умовах, викладених в ухвалі Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2024 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 332 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про призначення первинної амбулаторної комплексної судово-психіатричної та судово- психологічної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Головне, Любомльського району, Волинської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів тобто до 31 травня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на умовах, викладених в ухвалі Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2024 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її оголошення лише в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в іншій її частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1