Справа № 307/525/25
Провадження № 1-кс/307/92/25
УХВАЛА
14 лютого 2025 року м.Тячів
Дізнавач зазначає, що 08.02.2025 було проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого ОСОБА_9 , який являється батьком ОСОБА_8 , видав добровільно мобільний телефон марки «Iphone» модель «13 Pro», внутрішня пам`ять 128 Гб, IMEI НОМЕР_2 , сірого кольору, який належний ОСОБА_5 та який перебував в ОСОБА_8 , після чого мобільний телефон було упаковано до спец пакету «Національна поліція України» CRI1123330, а також добровільно видав мобільний пристрій марки «Iphone» модель «15 Pro Max», внутрішня пам`ять 256 Гб, IMEI НОМЕР_3 , сірого кольору, який належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому було упаковано до спец. пакету «Національна поліція України» CRI1123329.
У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, 10 лютого 2025 року вище вказаний предмет, постановою дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , визнано речовим доказом.
Дізнавач вказує, що враховуючи наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме: мобільного телефону марки «Iphone» модель «15 Pro Max», внутрішня пам`ять 256 Гб, IMEI НОМЕР_3 , сірого кольору, який належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому було упаковано до спец. пакету «Національна поліція України» CRI1123329.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.
Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Фактичний володілець майна ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.
Заслухавши дізнавача та прокурора, розглянувши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З рапорту старшого чергового Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 від 08.02.2025 року вбачається, що 08.02.2025 о 14:57 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.02.2025 о 14:57 за адресою: Тячівський район, смт. Тересва, вул. Грушевського, 82, повідомлено, що встановлено місце знаходження мобільного телефону, а саме айфон 13 Про макс (а.с.8-9).
З письмової згоди ОСОБА_12 від 08.02.2025 року вбачається, що ним надано згоду на проведення огляду майна, що розташоване за адресою смт. Тересва, вул.Грушевського, 82 (а.с.10).
З протоколу огляду місця події від 08.02.2025 року та фото таблицею до нього вбачається, що огляд було проведено в АДРЕСА_1 та в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13 PRO» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з номерами для розблокування 000000 та мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15 PRO МАХ» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , які поміщено до спецпакетів CRI1123330 та CRI1123329 (а.с.11-16).
З заяви ОСОБА_12 від 08.02.2025 року вбачається про добровільне видання працівникам поліції мобільних телефонів Айфон 13 про та Айфон 15 про макс, які належать його сину ОСОБА_13 (а.с.17).
З пояснень ОСОБА_8 від 08.02.2025 року вбачається, що такий три дні назад створив два облікові записи в телеграм каналі з мобільного телефона марки Айфон 15 Про Макс. Під час переписки ОСОБА_14 повідомила, що має бажання продати мобільний телефон, після чого ввів її в оману, сказавши, що в даному теграм каналі виступає гарантом (а.с.21-22).
З протоколу допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_15 від 10.02.2010 року вбачається, що ОСОБА_8 попросив ОСОБА_16 поїхати забрати посилку з нової пошти. Після цього відвіз посилку в смт. Тересва і передав ОСОБА_8 (а.с.24-26).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_17 (а.с.27-28).
Вивчивши клопотання, перевіривши надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, на які слідчий посилається в підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, документи якими обґрунтовується дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що таке підлягає до задовлення, виходячи з наступних підстав.
Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Оцінивши вищенаведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що майно, яке було вилучено 08.02.2025 року в ході огляду місця події, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15 PRO МАХ» є доказом злочину, оскільки може містити відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення поданого клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та накладення на нього арешту шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення 08.02.2025 огляду місця події в АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме:
- мобільний телефон марки «Iphone» модель "15 Pro Max", внутрішня пам`ять 256 Гб, ІМЕІ: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження тимчасово вилученого майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 18 лютого 2025 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1