№ провадження 1-кс/208/2873/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Кам`янське скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000226 від 01.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29.12.2023.

Обгрунтовуючи доводи скарги скаржник зазначає, що 01.09.2023 до ЄРДР за № 0000226 було внесено відомості щодо вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Дане кримінальне провадження розпочалось на підставі протиправних дій командира відділення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з позивним « ОСОБА_7 », які 09.03.2023, перебуваючи в зоні бойових дій в селищі Райське Краматорського району Донецької області, відкрито, із застосуванням насилля, в умовах воєнного стану заволоділи мобільним телефоном марки «Xiomi» моделі «Redmi 7A» з IMEI: НОМЕР_1 .

29.12.2023 старшим слідчим слідчого відділу СУ ГУ НП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000226, проте копію постанови було надіслано ОСОБА_3 лише 04.12.2024. Відтак, строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження скаржником не пропущено.

Заявник не погоджується із постановою слідчого слідчого відділення СУ ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29.12.2023 року та вважає, що така підлягає скасуванню, у зв`язку із наступними обставинами.

Скаржник зазначає, що починаючи з 01.09.2023 і до моменту закриття кримінального провадження, на його переконання, органом досудового розслідування не було вчинено достатніх слідчих дій, спрямованих на проведення повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було проведено 3 допити ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні та допити свідків, які не мають прямого відношення до кримінального правопорушення та не були присутніми під час його вчинення. Однак свідок, який зазначався потерпілим як основний, під час досудового розслідування допитаний не був.

Щодо допиту потерпілого, то перший допит був проведений шляхом надання письмових відповідей на запитання слідчого; другий допит був проведений в приміщенні Дарницького УП ГУНП в м.Києві; третій допит був проведений через систему відеоконференції. При цьому, під час третього допиту потерпілого, зі слів скаржника, слідчий допитував останнього щодо мотивів вчинення злочину особами, на яких вказував потерпілий, та про наявність у них корисливого мотиву на вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в постанові старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29.12.2023 зазначається, що в рамках кримінального провадження було допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не підтвердили факт вчинення кримінального правопорушення.

Однак, скаржник ОСОБА_3 стверджує, що всі вищевказані особи, окрім ОСОБА_6 не були свідками подій, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілий також зазначає, що єдиним безпосереднім свідком кримінального правопорушення був штатний водій відділення ОСОБА_13 на позивний « ОСОБА_13 », який міг надати покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Однак, клопотання потерпілого про допит штатного водія відділення ОСОБА_15 на позивний « ОСОБА_13 » було залишено слідчим без задоволення.

Разом з цим, в оскаржуваній постанові вказано неправдиві покази потерпілого, а саме невірно зазначено, що під час третього допиту в режимі відеоконференції потерпілий вказував, що отримує занижене грошове утримання. Насправді потерпілий ОСОБА_3 не отримує грошове забезпечення з листопада 2022, а тому не міг вказувати про занижене грошове забезпечення в той час, коли воно взагалі відсутнє. Тобто, на переконання скаржника, слідчий навмисно перекручує та маніпулює свідченнями потерпілого щодо грошового забезпечення, щодо корисливих мотивів винних осіб.

У той же час, під час винесення постанови про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000226, було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Зокрема, з часу внесення в ЄРДР заяви відомостей про кримінальне правопорушення, слідчим, всупереч ст. 9 та 94 КПК України, не вчинено всіх необхідних слідчих дії спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та постанова є передчасною.

Відтак, на думку скаржника, рішення старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000226 є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 29.12.2023 та визнати дії старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 щодо закриття кримінального провадження №0000226 від 01.09.2023 неправомірними.

До суду надійшла заява ОСОБА_3 , згідно якої останній просить провести розгляд скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження за його відсутності.

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Донецькій області майор поліції ОСОБА_4 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд скарги провести за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК, відсутність дізнавача, слідчого або прокурора в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги,а тому, зважаючи, на рівність процесуальних можливостей сторін у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку , що відсутність прокурора у судовому засіданні не є перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення.

Згідно приписів ч.4 ст.107 КПК України фіксація судового засідання не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 знаходилося кримінальне провадження № 0000492, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 від 30.11.2023 було закрито кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Зазначена постанова була надіслана на адресу потерпілого 04.12.2024, що підтверджується супровідним листом за N K -853/20-202 СУ ГУНП в Донецькій області.

Постанова слідчого мотивована тим, що під час проведення досудового розслідування факту користі з викрадення мобільного терміналу ОСОБА_3 не встановлено, проте, можна зробити висновок, що мобільним телефоном останнього заволоділи з метою не допущення продовження скарг ОСОБА_3 на керівництво та порушенням субординації подачі скарг безпосередньо командиру (командиру) відділення, а в жодному разі не з метою наживи, що утворює самовільне, всупереч установленому законом порядку дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином без заподіяння значної шкоди інтересам громадянина.

В свою чергу будь-яких свідків, які б підтверджували показання потерпілого в ході проведення досудового розслідування не встановлено, в тому числі самим потерпілим, натомість всі особи, які надавали показання або пояснення, окрім потерпілого, не підтверджують факт відкритого заволодіння його майном.

Проведеним досудовим розслідуванням не встановлено, як і не спростовано, подію кримінального правопорушення, однак отримано дані, які виключають суб`єктивну сторону відкритого викрадення чужого майна.

Але з таким обґрунтуванням закриття кримінального провадження слідчий суддя не може погодитися.

Одними із засад кримінального провадження є верховенство права і законність (пункти 1 і 2 ч. 1 ст. 7 КПК України).

За визначенням КПК України досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності і є складовою кримінального провадження (пункти 5, 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України принцип верховенства права і кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. В тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення статті 3, це положення, якщо його тлумачити в світлі загального обов`язку держави відповідно до статті 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Розслідування (скарг на погане поводження) має бути незалежним, безстороннім, … і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю … (абзац 64 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України» від 12.06.2008).

Під час кримінального провадження слідчим зазначені вимоги закону додержані не були.

Слідчий суддя приходить до висновку, що викладені в оскаржуваній постанові обставини, які стали підставою для її прийняття, не можуть свідчити про те, що було проведено ефективне офіційне розслідування.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. Згідно вказаної норми процесуального закону, слідчий зобов`язаний провести перевірку доводів особи, яка звернулася з відповідною заявою.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що було тричі допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 ; 30.11.2023 було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який категорично спростовує відкрите заволодіння мобільним телефоном потерпілого та висловлює думку, що зверненням до правоохоронних органів з приводу відкритого заволодіння його мобільним телефоном є лише спробою уникнення переведення та впливу на командира роти, з яким у потерпілого склались неприязні стосунки; 29.11.2023 слідчим в порядку ст.40 КПК України надано доручення УКР ГУНП в Донецькій області щодо встановлення місцезнаходження мобільного терміналу ОСОБА_3 , у відповідь на яке отримано відповідь, що мобільний термінал ОСОБА_3 останній раз подавав зв`язок 10.03.2023 о 03:05:48 годині, та до теперішнього часу за базами станцій зв`язку не значиться.

Крім того, в оскаржуваній постанові слідчим вказується, що допитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не підтвердили факт вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя у порядку, передбаченому цим Кодексом, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч. 1ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК України та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положенняКПК.

Відповідно до положень ч. 1ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ст. 93 КПК України).

Слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження винесена старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Донецькій області майором поліції ОСОБА_4 від 29.12.2023 не містить правого обґрунтування, не вирішено питання про необхідність проведення необхідних для всебічного і повного розслідування усіх слідчих дій,слідчим не виконані вимоги ст. 91 КПК України, а саме, не встановлено обставини , які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , слідчим досудове розслідування проведено поверхнево, без з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження. Зазначене вказує на незаконність такої постанови, що є підставою для скасування постанови слідчого.

Відносно вимог потерпілого ОСОБА_3 про визнання дії старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000226 від 29.12.2023 неправомірними, судчий суддя зазначає, що визнання дій слідчого неправомірними не входить до переліку рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, який є вичерний та розширенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000226 від 01.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0000226 від 01.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1