Справа №751/2961/25
Провадження №1-кс/751/831/25
УХВАЛА

31 березня 2025 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ( в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

підозрюваного ( в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000385 від 30.03.2025, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженого з прокурором у кримінальному провадженні № 0000385 від 30.03.2025, за ознаками злочинів,ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Без визначення розміру застави.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2025, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області по вул. Піщана, зі сторони вул. Воскресенська в напрямку вул. Лісова.

Рухаючись у вказаному напрямку, 29.03.2025, приблизно о 20 годині 27 хвилин, поблизу домогосподарства № 25 по вул. Піщана у м. Ічня, ОСОБА_6 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, при виникненні небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_7 , яка рухалась у межах проїзної частини вул. Піщана у зустрічному напрямку руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого здійснив наїзд на останню.

У результаті дорожньо-транспортної потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди. Водій ОСОБА_6 після наїзду на велосипедиста, залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.3 б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу), що з урахуванням терміну «небезпека для руху», зазначеного в п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_7

30.03.2025 відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, 30.03.2025 о 04 год. 40 хв. (час фактичного затримання), затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, та, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вагомість наявних доказів, що обґрунтовують вчинення кримінального правопорушення, у слідства є наявні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може ухилитися від покладених на нього процесуальних обов`язків шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка викладена у рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

На даний час установлено ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, достовірно усвідомлюючи, що своїми діями спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не зупинився, не викликав швидку медичну допомогу, не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди до її приїзду,а навпаки з місця події зник, у подальшому сховав транспортний засіб за 1 км. від місця пригоди, тим самим намагаючись сховати його від працівників поліції, сам переховувався у своїх знайомих від органу досудового розслідування. Крім цього, будучи повідомленим про підозру у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, усвідомлює можливість призначення йому такого покарання у разі визнання винуватим, а тому всіма можливими способами намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване діяння, у тому числі шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні даний ризик обґрунтовується тим, що у разі застосування будь-якого іншого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_6 матиме змогу фізично та психологічно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовлянь, підкупу, залякування чи погроз, з метою зміни їх показань на його користь, для уникнення або пом`якшення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, або схилити до відмови від давання показань, двоє з яких є неповнолітніми та являються ріднею його співмешканки. Також підозрюваний матиме змогу відшукати інших свідків, на яких, шляхом здійснення підкупу, погроз або умовлянь здійснюватиме вплив з метою надання ними неправдивих показань.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином про наявність указаного ризику свідчить поведінка підозрюваного, який, своїми діями створив дорожньо-транспортну пригоду, не викликав швидку допомогу, не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди до її приїзду, а, навпаки, сховав транспортний засіб, сам переховувався від поліції. Таким чином, перебуваючи на волі, з метою уникнення чи пом`якшення покарання, ОСОБА_6 може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, що у своїй сукупності створює та встановлює обґрунтований ризик, у даному кримінальному провадженні.

Крім того, на виконання вимог, передбачених ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, слід врахувати наступні обставини:

1) вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення;

2) тяжкість кримінального покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, оскільки, він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років;

3) факт залишення підозрюваним місця пригоди, переховування від працівників поліції та приховування речових доказів (транспортного засобу) яким було скоєно наїзд на потерпілу;

4) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не є особою з інвалідністю.

Інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати не можливо, оскільки запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_6 не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на тяжкість злочину, наслідки у вигляді смерті потерпілої, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою,вчиненою ОСОБА_6 , він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю та виконання покладених на нього у відповідності до вимог ст. 194 КПК України обов`язків.

Не можливе застосування до підрозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки під час проведення досудового розслідування органом досудового розслідування не встановлено осіб, які б заслуговували на довіру, щоб бути поручителями підозрюваного для виконання останнім покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КК України.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе повністю запобігти встановленим у ході досудового розслідування ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ступінь значущості вищевказаних ризиків особливо значний, коли існує нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину.

Запобіжний захід у вигляді застави також не забезпечить покладених на підозрюваного обов`язків з вищезазначених підстав. Крім того, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані про заставодавців, які би могли внести кошти на спеціальний рахунок, та необхідно врахувати приписи п. 2 ч. 4ст. 183 КПК України, згідно з якими слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий у судовому засідання клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із обранням саме такого запобіжного заходу. Вважає, що пред`явлена підозра є обґрунтованою, що підтверджується зазначеними у клопотанні доказами. Зазначені у клопотанні ризики є реальними. Обрання більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії розслідування, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не запобігатиме існуючим ризикам.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що підозрюваний вину визнає, ризики відсутні, тому стосовно нього можливо обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що в даному випадку дозволить виконати покладені на нього обов`язки. Крім того, підозрюваний має на утриманні трьох малолітніх дітей. У випадку якщо суд дійде переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити мінімальний розмір застави, який буде внесений родичами підозрюваного та він буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Підозрюваний ОСОБА_6 вважає, що підозра обґрунтована, обставини ДТП зазначені в клопотанні вірно, визнає себе винним, не розуміє як так могло статися. Алкоголь він вживав після скоєного ДТП. До цього був тверезий. Дійсно притягнутий до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному проваджені. Підтримав позицію свого захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали провадження, слідчим суддею встановлено.

Так, в провадженні СУ ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 30.03.2025, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

30.03.2025 о 04 год. 40 хв. затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України.

30.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з встановлених у судовому засіданні обставин кримінального провадження та наявних в матеріалах справи даних, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.03.2025, протоколом огляду транспортного засобу від 30.03.2025, протоколом слідчого експерименту від 30.03.2025, протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_9 , протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 30.03.2025, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № 101 від 31.03.2025, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння від 30.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, слідчий суддя дійшов висновку про вагомість наявних доказів у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Аналіз вище наведених обставин та відомостей переконливо свідчать про існування розумної підозри скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що на даному етапі є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слідчий суддя враховує об`єм пред`явленого обвинувачення, поведінку підозрюваного після вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який на обліку у лікарів не перебуває, не має та не отримував посвідчення водія, його вік, сімейний та майновий стан, який має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, що також підтверджується нотаріально засвідченою заявою ОСОБА_13 від 31.03.2025, яка була засвідчена наступного дня, після інкримінуємого кримінального правопорушення, крім того, наявність відомостей про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у 2025 році, відомості про загиблу ОСОБА_7 , яка мала двох малолітніх дітей, та дійшов висновку, що в судовому засіданні доведена наявність ризиків, визначених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які законом передбачено безальтернативне покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, тому з метою уникнення покарання він, може залишити своє місце проживання і переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може перешкоджати у встановлені всіх обставин у кримінальному провадженні, крім того, з метою уникнення відповідальності може впливати на свідків, оскільки станом на сьогодні кримінальне провадження перебуває на стадії зібрання доказів, зокрема призначаються відповідні експертизи, встановлюються інші свідки та обставини кримінального правопорушення.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу, про що просить сторона захисту, враховуючи обставини справи, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не запобігатиме існуючим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом також приймається до уваги відсутність даних про наявність обставин, які перешкоджають застосуванню відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (тяжкі невиліковні хвороби, тощо).

Твердження захисника та підозрюваного ОСОБА_6 щодо подальшої правомірної поведінки довіри у слідчого судді, в теперішній час, не викликають.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, яку просить визначити сторона захисту, враховуючи відомості про загибель людини, а також ту обставину, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, захисту прав потерпілої сторони, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 199, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ., запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» за адресою: м. Чернігів, вул. Реміснича, 2, до 28 травня 2025 року, включно.

Встановити строк дії ухвали до 28.05.2025 року, включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1