Справа № 144/1586/24
Провадження № 1-кп/144/134/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 смт Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 23.09.2024 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка Теплицького району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

На розгляді Теплицького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, який обвинувачується в тому, що 23.09.2024 приблизно о 02 годині 30 хвилин (більш точний час слідством не встановлений) водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Москвич-2140» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався у нічний час доби по асфальтованому сухому дорожньому покриттю проїзної частини автодороги сполученням с. Комарівка - с. Розкошівка Теплицької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області зі сторони с. Комарівка в сторону с. Розкошівка, де організовано двохсторонній однорядний рух у кожному напрямку без дорожньої розмітки та відсутнім електроосвітленням.

Наближаючись до заокругленої ділянки дороги у напрямку с. Розкошівка Теплицької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, діючи необережно, в порушення вимог п.п. 12.6 «ґ», 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), будучи не уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, маючи об`єктивну можливість запобігти настанню ДТП, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, здійснив виїзд на праве узбіччя, внаслідок чого автомобіль став не керованим, перекинувся і з`їхав у кювет.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що є наслідком кримінально-протиправних дій водія ОСОБА_5 , пасажирці автомобіля «Москвич-2140» - ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів II,III,IV плюснових кісток правої ступні, що спричинили тривалий розлад здоров`я і за цим критерієм згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В умовах даної події водій ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.6 «ґ», 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху було необхідно урахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля та безпечно керувати ним та у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та на даній ділянці автомобільної дороги дотримуватись швидкості руху не більше 90 км/год. Водій ОСОБА_5 , виконуючи вказані вимоги Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди, а його дії перебувають у причинному зв`язку з її настанням.

Таким чином ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 подала до суду заяву про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням з ОСОБА_5 , претензій матеріального та морального характеру до нього не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням з ОСОБА_4 , претензій матеріального та морального характеру потерпіла до нього не має.

Потерпіла підтримала свою заяву та не заперечує проти клопотання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив в судовому засіданні, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнає, з потерпілою, яка претензій до нього не має, примирилися, не заперечує щодо закриття стосовно нього кримінального провадження.

Прокурор вважає, що є підстави для закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, із урахуванням норм кримінального та кримінального процесуального закону України, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 46 КК особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, крім, зокрема, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, вчинене обвинуваченим, є необережним та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином.

Щодо ОСОБА_5 немає відомостей про те, що він притягався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальне правопорушення, свою вину визнав, примирився з потерпілою, яка жодних претензій до обвинуваченого не має. Як вбачається з обвинувального акту, обвинувачений під час вчинення вказаного діяння у стані сп`яніння не перебував.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку невстановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 44 КК України).

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК України).

Обставин, які перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленими потерпілою та обвинуваченим клопотаннями, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області на речові докази, підлягає скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання стосовно речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані з витратами на залучення експертів становлять 5 776 грн 65, а саме: за проведення судової інженерно транспортної експертизи № 2897/2898/24-21 від 04.10.2024 становить 3 786 грн 40 коп, за проведення судової інженерно транспортної експертизи № СЕ-19/102-24/19505-ІТ від 09.10.2024 становить 1 989 грн 75 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. ст. 288, 314, 350, 369-372, 376, 392-395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарівка Теплицького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 23.09.2024 закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 24.09.2024 на автомобіль марки «Москвич -2140», державний номерний знак НОМЕР_1 , поміщений на арешт майданчик відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області скасувати, а вказаний транспортний засіб (речовий доказ) повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів при проведенні експертиз, у сумі 5 776 (п`ять тисяч сімсот сімдесят шість) гривень 65 копійок.

Ухвалу може бути оскаржено особами, визначеними статтею 393 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: