ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/314/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/456/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: відмова у відкритті
провадження за скаргою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю заявника ОСОБА_6 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою заявниці ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 11 03 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих ХРУП №1 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000700 від 14 05 2021 за ст.356 КК України.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя з посиланням на ч.4 ст.304 КПК України вказав, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність дізнавача у закритому кримінальному провадженні, тобто поза межами досудового розслідування, яке завершене 26 04 2024, про що заявник достеменно обізнана, тому у даному випадку слід відмовити у відкритті провадження за поданою скаргою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 11 03 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для відкриття кримінального провадження №0000700 від 14 05 2021 за ст.356 КК України за її заявою до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 11 02 2021.

Вказує, що вона не погоджується з ухвалою. Вважає, що слідчий суддя незаконно відмовив їй у відкритті провадження.

Разом з апеляційною скаргою заявниця заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 11 03 2025 року вона отримала 22 03 2025 року. Саме тому ОСОБА_6 вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судове засідання апеляційного суду з`явилася заявниця ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання про поновлення строку та просила його задовольнити.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги був поновлений як пропущений з поважних причин.

Крім того, ОСОБА_6 підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи заявниці, дослідивши представлені матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 березня 2025 року до Київського районного суду м.Харкова надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих ХРУП №1 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0000700 від 14 05 2021 за ст.356 КК України.

В той же час, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 , оскільки завершення 26 04 2024 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000700 від 14 05 2021 за ст.356 КК України унеможливлює розгляд скарги.

Слідчим суддею було зроблено висновок про те, що у даному випадку слід відмовити у відкритті провадження за поданою скаргоюна підставі ч.4 ст.304 КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п.53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України.

Також ст.3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 04 2024 постановою дізнавача ХРУП-1 ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000700 від 14 05 2021 за ст.356 КК України - закрите. 02 04 2024 ухвалою Київського районного суду м.Харкова у задоволенні скарги ОСОБА_6 на вищевказану постанову дізнавача від 26 04 2024 відмовлено. 24 12 2024 ухвалою Харківського апеляційного суду вищезазначена ухвала залишена без змін.

Таким чином, у поданій скарзі ОСОБА_6 заявляє вимоги щодо бездіяльності дізнавача у закритому кримінальному провадженні, тобто поза межами досудового розслідування, яке було завершене 26 04 2024, про що заявниця достеменно обізнана.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У даному випадку слідчий суддя правомірно відмовив у відкритті провадження, адже кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості оскарження рішення у закритому кримінальному провадженні.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 303-306, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши вищевказаний строк, як пропущений з поважних причин.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 11 03 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_8