ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/558/25 Справа № 211/1060/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

законного представника неповнолітньої

потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001214 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 1) 27.04.2005 р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік; 2) 01.09.2005 р. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі; 3) 23.10.2010 р. Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік; 4) 24.11.2011 р. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 12.11.2014 р. умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 1 день; 5) 25.10.2018 р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 24.11.2011 р. та призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі; 6) 05.09.2019 р. Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 19.03.2020 р. по відбуттю строку покарання

визнано винним за ч. 2 ст. 156 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права займатись навчальною та/чи виховною діяльністю осіб віком до 18 років, обіймати посади, пов`язані з роботою з особами віком до 18 років строком на 3 (три) роки, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення при таких обставинах.

ОСОБА_8 , будучи членом сім`ї (вітчимом) ОСОБА_9 , перебуваючи у різні періоди за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , в період часу з 18.07.2020 р. по 22.10.2023 р., з періодичністю раз на місяць, останній раз у період часу приблизно з 13.00 год. по 15.00 год. 22.10.2023 р., маючи злочинний намір на вчинення фізичних розпусних дій, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті та на збудження у потерпілої статевого інстинкту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тимчасовою відсутністю сторонніх осіб, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка не могла чинити йому повноцінний психологічний опір, умисно вчинив щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпусні дії сексуального характеру, які виражалися в доторканні до статевих органів потерпілої та інші розпусні дії.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що вирок суду незаконний та підлягає скасуванню. Зауважує, що в інкримінований час перебував у квартирі разом з матір`ю та не міг вчиняти розпусні дії щодо малолітньої потерпілої; проведено допит свідка, який раніше був спеціалістом, що є недопустимим; пояснення малолітньої ОСОБА_9 отримані органом досудового розслідування в порушення вимог КПК України, тож подальші покази та висновок експерта недопустимі; під час допиту потерпілої він не мав змоги ставити питання, чим порушено право на допит потерпілого. Просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд.

Захисником ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , подано апеляційну скаргу, в якій він вказує, що вирок суду незаконнний та підлягає скасуванню. Зауважує, що покази малолітньої потерпілої є недопутимим доказом, оскільки отримані в порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений та захисник ОСОБА_11 підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційних скарг строни захисту.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 заперечувала проти апеляційних скарг строни захисту.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_11 не підлягають задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів в ході апеляційного розгляду ознайомилась та дослідила в нарадчій кімнаті докази, покладені в основу обвинувачення ОСОБА_8 та встановила, що його вина доведена з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом».

Так, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджують наступні докази:

- показання потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що дії ОСОБА_8 мали тривалий характер, а саме більше 3 років, пояснила деталі розпусних дій ОСОБА_8 та причини, з яких вона раніше не зверталась до правоохоронних органів;

- показання законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , яка детально розповіла про відносини, які склалися між ОСОБА_8 та малолітньою ОСОБА_9 , про характер втручання ОСОБА_8 в приватне життя її доньки;

- показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13

- протоколом огляду предмета (речей та документів) від 27.10.2023 року з доданою до нього фототаблицею та оптичним диском із аудіофайлом, який ОСОБА_14 , з її слів, записала під час вчинення відносно неї ОСОБА_8 дій розпусного характеру, було оглянуто мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6+», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено переписку ОСОБА_14 у месенджері Telegram в групі та з окремими контактами з приводу подій, що відбулись та відбудуться із ОСОБА_15 та зроблено скріншоти переписок (т. 1, а.с. 43-131);

- протоколом огляду місця події від 28.10.2023 року з доданою до нього фототаблицею, за участю ОСОБА_10 , у присутності понятих., було проведено огляд квартири АДРЕСА_6 , під час якого виявлено та вилучено сіру кофту з довгими рукавами з білими розводами; простирадло; півковдру; три флеш-карти чорного кольору: перша з назвою MultiMediaCard 1.8/3.ov, 64 Mb, 0631180, друга з назвою 1Gb mini SD, Kingston, третя з назвою Transcend, 1Gb, micro SD, флеш носій сірого кольору Inten, 30; жорсткий диск HGST P/N OF10383, S/N 12 ВИ 81 L, 1 ТВ; рушник білого кольору в зелену смужку; штани спортивні зеленого кольору (т. 1, а.с. 137-155);

- висновком психолога від 07.12.2023 р., яким за результатами проведеного допиту ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеним психологом відділу кадрового забезпечення Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , встановлено, що особливості відтворення подій ОСОБА_9 свідчать про наявність таких факторів як: порушення відчуття безпеки та довіри до дорослих (формування у дитини установок «світ небезпечний», «нікому не можна довіряти»); травматичні переконання «мені соромно»; порушення функціонування когнітивних процесів, зокрема складно концентрувати увагу, запам`ятовувати нову інформацію; високий рівень стресу; гіпоактивність (знижена активність, відмова від контактів з однолітками) вказують на те, що по відношенню до неї могли систематично здійснюватися заходи насилля, в тому числі і сексуального характеру (т. 1, а.с. 39-41);

- висновком експерта № 164 від 31.10.2023 р., складеним судово-медичним експертом ОСОБА_16 , згідно якого кров неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1, а.с. 211-212);

- висновком судово-психіатричного експерта № 507 від 07.11.2023 р., складеним судовим експертом ОСОБА_17 , яким встановлено, що під час проведення слідчої дії за методикою «Зелена кімната» у малолітньої ОСОБА_9 спостерігалися такі психологічні особливості, як: достатня самостійність та логічність викладення подій, розвинене монологічне мовлення, загальна довіра до співбесідника, природна сором`язливість при описанні певних деталей, яке свідчить про давнє розбещення дитини. Ситуація сексуального насильства носила для ОСОБА_9 інтенсивно-психотравмувальний характер, обумовила переживання емоційного стресу, страху, беззахисності та приниження. Ситуація в родині ОСОБА_9 , включно сексуальну експлуатацію дитини, порушувала гармонійне дорослішання та якість сімейного життя малолітньої ОСОБА_9 , погіршувала психосексуальний та загальний психологічний розвиток дитини. Психологічні особливості відтворення малолітньою потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи з поведінки малолітньої ОСОБА_9 при проведенні з нею зазначеної слідчої дії, наявні психологічні особливості, які дають підстави для визначення самостійної дачі нею показів. З урахуванням поточного рівня психічного розвитку та індивідуальних психологічних особливостей на момент дослідження, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (14 років), здатна вірно сприймати фактичну сторону подій та може надавати щодо них відповідні самостійні свідчення в доступній для віку термінології. Діти віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (11 років) не здатні розуміти значення сексуальної поведінки та, відповідно, не можуть чинити їй повноцінний психологічний опір. У ході допиту ОСОБА_9 від 27.10.2023 року із застосуванням відеозйомки відсутні ознаки психологічного впливу на неї зі сторони осіб, які брали участь у проведенні допиту малолітньої потерпілої по матеріалам кримінального провадження № 0001214. Під час дослідження не визначається ознак схильності до фантазування та підвищеної навіюваності, її поведінка носить достатньо самостійний характер, а вербальна продукція відбиває реалістичні установки (т. 1, а.с. 215-217).

Вказані докази є належними та допустимими, не мають жодних протиріч, в цілому та кожне окремо доводять вину ОСОБА_8 в інкримінованому злочині.

Посилання апеляційних скарг щодо недопустимості показань потерпілої ОСОБА_9 , оскільки вони отримані не в передбачений Кримінальним Процесуальним Кодексом спосіб, тобто без застосування методики «Зелена кімната», у зв`язку з чим подальші допити потерпілої ОСОБА_9 та показання є недопустимими доказами є безпідставними з огляду на таке.

Так, в рамках даного кримінального провадження дійсно від потерпілої ОСОБА_9 на стадії досудового розслідування органом досудового розслідування отримано пояснення.

Разом з тим, в подальшому слідчим за участю психолога було допитано потерпілу ОСОБА_9 з дотриманням методики «Зеленої кімнати». В подальшому вказаний допит був предметом експертного дослідження та згідно висновку експерта № 507 від 07.11.2023 р. встановлено, що під час проведення слідчої дії за методикою «Зелена кімната» у малолітньої ОСОБА_9 спостерігалися такі психологічні особливості, як: достатня самостійність та логічність викладення подій, розвинене монологічне мовлення, загальна довіра до співбесідника, природна сором`язливість при описанні певних деталей, яке свідчить про давнє розбещення дитини.

Ситуація сексуального насильства носила для ОСОБА_9 інтенсивно-психотравмувальний характер, обумовила переживання емоційного стресу, страху, беззахисності та приниження. Ситуація в родині ОСОБА_9 , включно сексуальну експлуатацію дитини, порушувала гармонійне дорослішання та якість сімейного життя малолітньої ОСОБА_9 , погіршувала психосексуальний та загальний психологічний розвиток дитини. Психологічні особливості відтворення малолітньою потерпілою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи з поведінки малолітньої ОСОБА_9 при проведенні з нею зазначеної слідчої дії, наявні психологічні особливості, які дають підстави для визначення самостійної дачі нею показів.

З урахуванням поточного рівня психічного розвитку та індивідуальних психологічних особливостей на момент дослідження, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (14 років), здатна вірно сприймати фактичну сторону подій та може надавати щодо них відповідні самостійні свідчення в доступній для віку термінології. Діти віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (11 років) не здатні розуміти значення сексуальної поведінки та, відповідно, не можуть чинити їй повноцінний психологічний опір.

У ході допиту ОСОБА_9 від 27.10.2023 року із застосуванням відеозйомки, відсутні ознаки психологічного впливу на неї зі сторони осіб, які брали участь у проведенні допиту малолітньої потерпілої по матеріалам кримінального провадження № 0001214. Під час дослідження не визначається ознак схильності до фантазування та підвищеної навіюваності, її поведінка носить достатньо самостійний характер, а вербальна продукція відбиває реалістичні установки.

В подальшому, в ході судового розгляду, судом безпосередньо було допитано малолітню потерпілу ОСОБА_9 за участю законного представника потерпілої ОСОБА_9 та психолога ОСОБА_18 , яка надала показання ідентичні тим, що надавала під час досудового розслідування.

З мотивувальної частини вироку суду вбачається, що судом в основу доказів, які підтверджують вину ОСОБА_8 пояснення малолітньої ОСОБА_9 , надані на ранніх стадіях досудового розслідування не покладались, а взято виключно показання, надані малолітньою ОСОБА_9 безпосередньо суду.

За вказаних обставин, наявність в матеріалах провадження пояснень малолітньої ОСОБА_9 на ранніх стадіях досудового розслідування не обумовлює недопустимість її показань та висновку експерта № 507 від 07.11.2023 р., а отже вказані доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Посилання апеляційних скарг відносно того, що під час досудового розслідування ОСОБА_12 виступала в якості спеціаліста-психолога, а під час судового розгляду допитана в якості свідка не призводять до недопустимості її показів з огляду на таке.

В судовому засіданні ОСОБА_12 зазначила, що вона приймала участь 27.10.2023 року під час допиту малолітньої потерпілої в якості спеціаліста-психолога та стежила за процедурою допиту в «Зеленій кімнаті». Також вона пояснила, що ОСОБА_9 була замкнута, мовчазна, було видно, що описані потерпілою події мали для неї травматичні наслідки. Як спеціаліст зазначала, що фантазування з боку ОСОБА_9 не було, казала правду, що зокрема відображено в її висновку за наслідками супроводу допиту.

Згідно усталеної практики Верховного Суду зміст і форма доказу повинна формально відповідати визначеним у КПК України джерелам доказів, проте їх оцінка проводиться безпосередньо судом під час дослідження, та надається в подальшому правова оцінка.

Наведені пояснення свідчать про те, що ОСОБА_12 суд допитував у фактичному статусі спеціаліста щодо подій, які їй було відомо саме у зв`язку із залученням в якості спеціаліста, при цьому помилково зазначивши її у вироку в якості свідка. Відтак покази ОСОБА_12 відповідають формі і змісту - є допустимими, стосуються кримінального провадження є належними, а тому доводи апеляційних скарг щодо недопустимості вказаних доказів є невірними.

Колегією суддів в ході дослідження доказів винуватості ОСОБА_8 перевірено доводи сторони захисту щодо недопустимості показань спеціаліста ОСОБА_18 та встановлено, що в ході судового розгляду ОСОБА_18 була присутня в якості психолога під час допиту 22.05.2024 року неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 відповідно до положень ч. 1 ст. 226, ч. 1 ст. 354 КПК України. Наявність у ОСОБА_18 спеціальних знань остання підтвердила шляхом надання відповідних документів, яких достатньо для встановлення її фаховості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що залучення психолога ОСОБА_18 відбулось з дотриманням вимог КПК України, а тому її участь у кримінальному провадженні не викликає будь-яких процесуальних зауважень.

Щодо визнання показань неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , наданих 22.05.2024 року за участі її законного представника та психолога ОСОБА_18 , недопустимими, оскільки вони були отримані з порушенням права обвинуваченого на перехресний допит, колегія суддів зауважує про таке.

Ухвалою суду від 29.04.2024 року за наслідками обговорення питання щодо допиту потерпілої, було постановлено провести допит неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 у режимі відеоконференції з іншого спеціально обладнаного приміщення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за участю законного представника потерпілої ОСОБА_10 та психолога, якого включеного до Реєстру психологів. Допит неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 здійснити у закритому судовому засіданні у приміщенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. При цьому судом роз`яснено учасникам кримінального провадження про можливість до початку судового засідання підготувати та подати до суду зрозумілі із урахуванням віку неповнолітньої потерпілої запитання.

Втім, 22.05.2024 року обвинувачений відмовився бути присутнім в судовому засіданні, що судом було розцінено як неповага до суду та за наслідками обговорення постановлено протокольну ухвалу про видалення обвинуваченого на одне судове засідання за умови участі його захисника у відповідності до вимог ст. 330 КПК України. Вказане рішення суду ухвалено з дотриманням вимог кримінального процесуального Закону.

В ході допиту малолітньої ОСОБА_9 сторона захисту мала об`єктивну можливість на рівні із стороною обвинувачення задавати питання неповнолітній потерпілій.

Посилання апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 відносно того, що 22.10.2023 року в період часу з 11-00 до 17-00 була присутня ОСОБА_19 підтверджується виключно ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , при цьому вказані обставини не підтверджує малолітня ОСОБА_9 . До того ж колегія суддів звертає увагу, що обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується вчинення розпусних дій в період з 18.07.2020 р. по 22.10.2023 р., тобто протиправні дії обвинуваченим здійснювались більше трьох років, і ці обставини ніким не було оспорено в ході досудового розслідування, судового розгляду та під час апеляційного розгляду. За вказаних обставин, посилання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо перебування ОСОБА_19 22.10.2023 р. в квартирі разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 колегія суддів сприймає як спосіб уникнути відповідальності та заведення суду в оману.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено підстав для зміни або скасування судового рішення, вказане рішення прийнято законно, доводи сторони захисту були ретельно перевірені в ході апеляційного розгляду, однак не знайшли свого підтвердження, а тому вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

Судді: