Провадження по справі № 1-кп/752/546/25
В И Р О К

іменем України

"20" січня 2025 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, данні про яке 05.03.2017 внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001750 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омськ РФ, громадянина РФ, що має професійно-технічну освіту, непрацюючого, неодруженого, такого, що не має на утриманні малолітніх та/або непрацездатних осіб, який постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції зі Старосинявського районного суду Хмельницької області)

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

встановив:

02.03.2017 приблизно о 17 год. ОСОБА_5 знаходився за місцем тимчасового проживання, яке було надано йому ОСОБА_11 , у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вказаною адресою у частині будинку, де проживала раніше йому знайома ОСОБА_12 , ОСОБА_5 під час словесного конфлікту, який виник з останньою на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на вбивство, кулаком руки наніс один удар в лицеву частину обличчя ОСОБА_12 , один удар табуретом в область лобної ділянки та чотири удари дерев`яною ніжкою від табурета в область лобно-тім`яної ділянки голови ОСОБА_12 , спричинивши їй тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-лицевої травми з переломом кісток носа, склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки та в тканину головного мозку, що мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення, від якої наслала смерть ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_5 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні умисного вбивства не визнав. Надав суду показання за змістом яких зазначив, у що у лютому-березні 2017 проживав у знайомого ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_2 . Вони разом працювали. У будинку також проживала матір ОСОБА_11 ОСОБА_12 .

02.03.2017, коли вони з ОСОБА_11 повернулися з роботи, при цьому купили продукти, виявилось, що ОСОБА_12 забрала сумку з його особистими речами. Він прийшов до неї в іншу частину будинку з метою повернути сумку, між тими ОСОБА_12 у категоричній формі йому відмовила та висловилася на його адресу нецензурною лайкою. Потім підняла з підлоги скляну пляшку з-під горілки та розбила її, після чого нанесла йому розбитою пляшкою два удари в обличчя у підборіддя та під ліве око, у відповідь він штовхонув її у груди, вона впала. Він відчув біль у лівій нозі. Це вона знов його вдарила пляшкою. Він хотів бігти від неї, пішов до виходу, але вона взяла стіл та замахнулася ним. Він його відібрав, взявши за ніжку правою рукою та одразу наніс удар в область голови. Від удару стіл розлетівся. У нього залишилась ніжка та він не втримав та вдарив її несильно ще два рази по голові зверху. Пояснює це тим, що він злякався, був у шоці, коли побачив на собі кров. Можливо ударів було більше, але він був у стані афекту. Потерпіла захиталася, він підвів її до крісла, у яке вона сіла. Побачив кров на потерпілій на голові та дав їй шапку для того, щоб притиснула її до рани. Сказав, що покличе її сина. Вона прогнала його, відштовхувала. Він спустився до ОСОБА_11 й розповів, що сталося та запропонував викликати швидку. ОСОБА_11 вирішив самостійно піднятися до матері, щоб вона не хвилювалася, коли б побачила його. Коли повернувся, сказав, що все добре, жити буде. Він повірив його словам, тому не намагався допомогти та викликати швидку. Він мав свій телефон, але не телефонував, оскільки все було у його крові від ран. Після вони з ОСОБА_11 вжили алкоголь та поїхали за місцем його проживання у Хмельницьку область для того, щоб підлікуватися. Його жінка вдома лікувала. Він не звертався до лікарні.

Через день до ОСОБА_11 зателефонували та сказали, що матір помела. Він здивувався та спитав у ОСОБА_11 , чому він не викликав швидку. Потім приїхала поліції і його забрали.

Заперечує, що мав намір на вбивство потерпілої. Він захищався від неї, коли вона завдала йому тілесних ушкоджень. Він не наносив їй удари кулаком в обличчя. Інші синці могли виникнути від того, що вони тривала кіз.

Він думав, що вона може ще раз його чимось вдарити. Він про це розповідав поліції з самого початку. Писав відповідні зави з захисником про визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які йому завдала потерпіла під час бійки. Йому оглядали. Також заперечує, що під час нанесення тілесних ушкоджень, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Це вже після вони з ОСОБА_11 вжили алкоголь.

Шкодує, що вчинив такі діянні. Коли його звільнили з СІ, та він повернувся додому, сходив до церкви, покаявся. Але він не мав наміру вбивати ОСОБА_12 , лише захищався та не розрахував силу удару. Не надав їй допомогу, оскільки ОСОБА_11 запевнив, що все добре.

Свідок ОСОБА_11 надав суду показання, за змістом яких вказав, що обвинуваченого ОСОБА_18 до подій 2017 року знав на протязі 3-4 років, коли вона разом працювали на Інтаймі. Вони товаришували. ОСОБА_18 приїжджав для заробітку на тиждень-два та повертався додому. До подій ОСОБА_18 приїхав до Києва та вони разом працювали вантажниками по доставці будівельних матеріалів. ОСОБА_18 жив у нього за адресою: АДРЕСА_2 . Могли випили з ним після роботи по 2-3 чарки.

02.03.2017 вони разом повернулися додому з роботи. З`ясувалося, що його матір - ОСОБА_12 , яка також проживала у будинку, забрала сумку ОСОБА_18 , та ОСОБА_18 пішов до неї. До цього у його матері та ОСОБА_18 був конфлікт з приводу грошей, які останній брав на проїзд. Він залишився у своїй частині будинку у підвалі, який був під кімнатою матері. Відчув звук, як ніби щось впало у кімнаті, де проживала його матір, ніби табурет. ОСОБА_18 повернувся до нього за 2-3 хвилини. Вимовив: «Все» й перехрестив при цьому руки.

Він піднявся до матері, виявив, що вона сиділа у кріслі з шапкою або кепкою на голові, почала запихати, синіла. Він не бачив на ній крові та будь-яких тілесних ушкоджень, зокрема й на голові, оскільки вона була у шапці. Він був розгублений, але не знав, що робити. У нього із матір`ю були погані відносини, тому він хотів нічого чіпати. Він зрозумів, що матір померла. Не намагався їй надати допомогу, викликати швидку. Не пригадує, що ОСОБА_18 , коли повернувся, мав тілесні ушкодження, зокрема і на обличчі. Не пригадує, що на ньому була кров. Припускає, що вони із ОСОБА_18 поїхали за місцем проживання останнього на Хмельниччину на наступний день. Чому поїхали, не пригадує. Через декілька днів йому зателефонували та повідомили, що матір померла. Він повернулися до Києва. Коли із ОСОБА_18 були у райвідділку, їх допитували та він чув, як ОСОБА_18 розповів, що сталося слідчому, тому вважає, що смерть його матері спричинив ОСОБА_18 .

Свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 стороною обвинувачення не забезпечені.

Було встановлено, що свідок ОСОБА_24 померла у 2023, тому за клопотанням прокурора, відтворені її показання, які надавалися під час досудового розслідування. Також за клопотанням прокурора були відтворені показання свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які надавалися під час попереднього судового розгляду.

Так, свідок ОСОБА_25 , допитана в судовому засіданні 15.04.2018, надала показання за змістом яких вказала, що загибла ОСОБА_12 була її сусідкою, з обвинуваченим ОСОБА_5 - наглядно знайома. Свідком події кримінального правопорушення не була. 06.03.2017 року була понятим при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , під час в ході якого ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_12 викинула його речі та штовхнула його, після чого він наніс їй удари по голові, посадив у крісло, вдягнувши на неї шапку, та пішов.

Свідок ОСОБА_26 , допитана в судовому засіданні 15.04.2018, надала суду показання, що загибла ОСОБА_12 була її далекою родичкою, з обвинуваченим ОСОБА_5 знайома наглядно. Свідком події кримінального правопорушення не була. 06.03.2017 була понятим при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , під час якого останній повідомив, що ОСОБА_12 викинула його речі та при словесному конфлікту вдарила його пляшкою в обличчя, внаслідок чого він у відповідь наніс їй удари, після чого посадив у крісло, вдягнувши шапку, та пішов.

Свідок ОСОБА_24 відповідно до протоколу допиту під час досудового розслідування 05.03.2017 надала показання, про те, що 05.03.2017 зайшла до ОСОБА_12 , яка була її сусідкою та проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Двері до будинку не були зачинені. В одній з кімнат виявила, ОСОБА_12 , яка сиділа у кріслі. Вона подумала, що та спить та підняла шапку, яка була на голові та обличчі ОСОБА_12 , під якою виявила кров. Вона вибігла з будинку та викликала швидку й поліцію (а.с. 171-172, т. 1)

Від допиту свідка ОСОБА_23 прокурор відмовилась.

В обвинувальному акті потерпілим вказана Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, яка на судові виклики уповноваженого представника не направляла. 03.10.2018 направила на адресу суду лист, в якому зазначила, що не вбачає порушення своїх прав та обов`язків як органу місцевого самоврядування та просила проводити розгляд провадження за відсутності уповноваженого представника (а.с. 21, т.7). Під час судового розгляду також було встановлено, що свідок ОСОБА_11 був єдиним близьким родичем загиблої ОСОБА_12 .

Також у доведення пред`явленого обвинувачення, за клопотанням прокурора були досліджені письмові документи, які були долучені до матеріалів провадження під час попереднього судового розгляду кримінального провадження.

Згідно із протоколом огляду місця події від 05.03.2017 року та фототаблицею до нього, слідчим оглянуто будинок АДРЕСА_2 , у якому в одній із кімнат у кріслі у положення сидячи виявлено труп жінки. На голові трупа шапка, яка натягнута на обличчя. На голові трупа виявлені ушкодження - на волосистій частині голови забійна рана, по одному синцю на лівій та правій стороні, два синці лівого передпліччя, гнійні нашарування, труп не роздягався. Поруч із кріслом виявлена деревний брусок та ніжка з плямами бурого кольору. На фото зафіксований на підлозі розламаний табурет. На дверях, що ведуть з кімнати - виявлені плями бурого кольору. Під час огляду виявлено та вилучено деревний брусок та ніжку з-під табурета з плямами речовини бурого кольору, 6 слідів папілярних узорів, дактилокарту трупа, змиви речовини бурого кольору з дверей (т. 1 а.с. 13-30).

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.07.2017 наданий дозвіл на проведення обшуку відповідно до ч.3 ст. 332 КПК України (а.с. 40-41, т1)

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.03.2017 року, слідчим оглянуто будинок №23 по вулиці Весняній в місті Києві, під час якого горловини від скляної пляшки не виявлено (т. 1 а.с. 42-44).

Протокол огляду місця події від 06.03.2017 року, відповідно до якого слідчим у приміщенні Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, за адресою: місто Київ, вулиця Оранжерейна, 9, із пальців рук загиблої ОСОБА_12 взято зрізи нігтьових пластин (т. 1 а.с. 46-48).

Висновок судово-медичної експертизи №754 від 27.04.2017 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено:

- синці на спинці та крилах носа і на повіках очей по типу «окулярів» з переломом хрящів та кісток носа;

-синець на підборідді, розриви слизової верхньої губи;

-п`ять забійних ран на голові (прямолінійна форма, осаджені і відшаровані краї, кінці, які наближаються до гострокутних): одна - в лобній ділянці зліва і чотири - на волосистій частині голови в лобно-тім`яній ділянці зліва з ушкодженням апоневрозу;

- фрагментний вдавлений перелом кісток черепа в лобно-тім`яній ділянки зліва з розповсюдженням ліній перелому на кістки склепіння та основи черепа;

- субдуральна гематома в лобно-тім`яно-скроневій області справа об`ємом 30 куб. см;

- вогнищеві субарохноїдальні, дрібні кортикальні крововиливи в скроневій частці справа; дрібні субарохноїдальні крововиливи в лобній правій частці, вогнищеві субарохноїдальні крововиливи в лівій тім`яній частці, дрібні крововиливи в крайовій ділянці тканини стовбура головного мозку з деструктивним тканьовим набряком; субарохноїдальні крововиливи навколо мозочку; набряк-набухання тканини головного мозку.

Експерт дійшов висновку, що характер та морфологічні особливості ушкоджень на голові, їх розташування, з врахуванням медико-криміналістичного дослідження вказує на те, що рани на голові виникли від дії тупого предмет з обмеженою контактною поверхнею, що в своїй конструкції мав тригранний кут. Також в ділянці між ранами знайдено включення речовини, схожою на деревину, вкритою речовиною схожою на фарбу білого кольору, а також поодинокі дрібні пластинчасті частки, схожі на фарбу білого кольору. Ушкодження на лицевій частині голови виникли від дії тупого предмету з обмеженою контактною поверхнею, яким могла бути кисть руки, зібрана в кулак.

Від спричинення ушкоджень на голові до настання смерті пройшов проміжок часу від 40 хвилин до 1-ї години, на протязі якого виконувати потерпілою будь-які активні дії не виключається.

Експерт також дійшов висновку, що відкрита черепно-лицева травма з переломом кісток носа, склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонкою та в тканину головного мозку має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпека для життя) і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Також на трупі потерпілої виявлено: припухлість м`яких тканин з синцями на тильній поверхні лівої та правої кистей рук і флангів пальців; синець з саднами на задній поверхні лівого передпліччя в нижній третині; синець на внутрішній поверхні лівого стегна в середній частині. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли утворитись при захисті від нанесених ударів, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і до настання смерті ніякого відношення не мають.

Згідно із висновком смерть ОСОБА_12 настала від відкритої черепно-лицевої травми з переломом кісток носа, склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки та в тканину головного мозку з набряком-набуханням головного мозку.

В крові від трупа ОСОБА_12 не знайдено метиловий та етиловий спирти тощо.

Акт судово-медичного дослідження №198 від 14.03.2017 року, згідно із яким кров трупа ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В (т. 1 а.с. 60).

Акт судово-медичного дослідження клаптя шкіри з лобно-тім`яної ділянки зліва від трупа ОСОБА_12 №99-МК від 26.04.2017 року, згідно якого чотири рани в лобно-тім`яній ділянці ліворуч ОСОБА_12 утворились від не менше ніж чотирьох ударних дій твердим тупим предметом з обмеженою контактною поверхнею, що в своїй конструкції мав двогранний та тригранний кути. В ділянці між ранами було знайдено включення речовини, схожою на деревину, вкритої речовиною, схожою на фарбу білого кольору, а також поодинокі дрібні пластинчасті частки, схожі на фарбу білого кольору. Будь-яких нашарувань та включень, що інтенсивно поглинають інфрачервоні промені або здатні люмінесціювати, а також металізації сполуками міді, нікелю, свинцю та заліза в ділянці ран з лобно-тім`яної ділянки ліворуч ОСОБА_12 не знайдено (т. 1 а.с. 64-68).

Висновок дактилоскопічної експертизи №8-1/1246 від 27.03.2017 року, згідно якого сліди пальців рук (руки) з розмірами по осям 24х13 мм, 28х17 мм, 20х14 мм та слід долонної поверхні руки з розмірами по осям 50х20 мм, виявлені під час огляду місця події, придатні для ідентифікації по ним особи (осіб). Слід пальця руки з розмірами по осям 13х11 мм, виявлений під час огляду місця події, непридатний для ідентифікації по ньому особи. На дерев`яному бруску та дерев`яній ніжці, наданих на дослідження, слідів папілярних узорів не виявлено. Відповісти на питання: «У разі досягнення позитивного результату під час вирішення питання 2.2, даної постанови чи придатні виявлені папілярні узори, вилучені з місця події для ідентифікації по них особи» - не є можливим, у зв`язку з тим, що на дерев`яному бруску та дерев`яній ніжці, наданих на дослідження, слідів папілярних узорів не виявлено. Визначити в категоричній формі чи залишені сліди пальців рук (руки), з розмірами по осям 24х13 мм, 28х17 мм, 20х14 мм та слід долонної поверхні руки, з розмірами по осям 50х20 мм, виявлені під час огляду місця події, ОСОБА_12 не є можливим, у зв`язку з тим, що на дактилоскопічній карті відсутній відтиск середнього пальця лівої руки та відсутні відтиски долонних поверхонь рук. Сліди пальців рук (руки), з розмірами по осям 24х13 мм, 28х17 мм, 24х14 мм та слід долонної поверхні руки, з розмірами по осям 50х20 мм, виявлені під час огляду місця події, залишені не ОСОБА_5 , а іншою особою (особами) (т. 1 а.с. 74-87).

Висновок судово-медичної експертизи №142ц від 18.04.2017 року, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні ніжки від табурета (об. 1) та дерев`яного бруска (об. 2) виявлені піт, а також кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність клітинних елементів крові. При серологічному дослідженні слідів виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Отже, сліди в об. 1, 2 могли утворитися за рахунок змішування поту та крові особи/осіб, в крові якої/яких містяться антигени А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі від потерпілої ОСОБА_12 (антиген А) (т. 1 а.с. 92-96).

Висновок судово-медичної експертизи №119ц від 13.04.2017 року, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту правої руки (об. 1) потерпілої ОСОБА_12 виявлені піт, а також кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність клітинних елементів крові. При серологічному дослідженні слідів виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Отже, сліди в об. 1 могли утворитися за рахунок змішування поту та крові особи/осіб, в крові якої/яких містяться антигени А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі від потерпілої ОСОБА_12 (антиген А) та підозрюваного ОСОБА_5 (антиген В). При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки (об. 2) потерпілої ОСОБА_12 кров та клітини з ядрами не знайдені (т. 1 а.с. 101-105).

Висновок судово-медичної експертизи №118ц від 13.04.2017 року, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту правої руки (об. 1,2) підозрюваного ОСОБА_5 , які були відібрані 07.04.2017 на підставі постанови слідчого, виявлені піт, а також слина і кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність ядер клітин, придатних для дослідження та відсутність клітинних елементів крові. При серологічному дослідженні в слідах крові, поту та слини виявлені антигени А і В, на клітинах - лише антиген В по системі АВО. Отже, сліди в об. 1, 2 могли утворитися за рахунок змішування слини особи, якій властивий антиген В, а також поту та крові особи/осіб, в крові якої/яких містяться антигени А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі від самого підозрюваного ОСОБА_5 (антиген В) та потерпілої ОСОБА_12 (антиген А) (т. 1 а.с. 112-117).

Висновок судово-медичної експертизи №117ц від 13.04.2017 року, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні змиву з дверей (об. 1 ) виявлена кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність ядер лейкоцитів, придатних до аналізу. При серологічному дослідженні об`єкту виявлений антиген В по системі АВО, що виключає походження слідів від потерпілої ОСОБА_12 (антиген А) (т. 1 а.с. 122-125).

Висновок судово-медичної експертизи №121 від 11.04.2017 року, відповідно до якого наданій на експертизу спортивній кофті, вилученій у громадянина ОСОБА_5 , в об. 1-6, 8, 9 виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген В, що не виключає можливості її походження від особи з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А (до яких також відноситься ОСОБА_5 ) Даних за можливість походження цієї крові від потерпілої ОСОБА_12 результатами дослідження не отримано. (т. 1 а.с. 130-135).

Висновок судово-медичної експертизи №636/Е від 25.04.2017 року, згідно якого дані надані медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 07.03.2017 року у ОСОБА_5 мали місце дві різані рани - в ділянці вилиці зліва, на нижній щелепі зліва. Дані ушкодження спричинені травмуючою дією гострого (их) предмету (тів), що має (ють) ріжучі властивості. Враховуючи відсутність опису морфології вказаних ушкоджень, встановити конкретний термін їх спричинення не є можливим. Обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 в постанові не вказані. Вказані ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (т. 1 а.с. 140-142).

Згідно із даними медичної довідки під час огляду 07.03.2017 ОСОБА_5 фельдшером Київського СІ, виявлені тілесні ушкодження у виді різаної рани на скулі зліва розміром 4 см, різаної рани щелепи зліва частини. Рекомендовано огляд хірурга.

Висновок судово-психіатричної експертизи №185 від 23.03.2017 року, згідно якого ОСОБА_5 яким-небудь хронічним психічним розладом не страждає. ОСОБА_5 на період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, будь-яким хронічним чи тимчасовим хворобливим психічним розладом не страждав і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 за своїм психічним станом у даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і не потребує застосування до нього яких-небудь примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_5 02.03.2017 року не знаходився в стані фізіологічного афекту, або в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність (т. 1 а.с. 147-149).

За клопотанням прокурора також був досліджений протокол проведення слідчого експерименту від 06.03.2017 року, та відтворний запис вказаної слідчої дії, який доданий до протоколу на CD-R диску. Так під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 відтворив на місці події, які відбувалися 02.03.2017 за місцем його проживання по АДРЕСА_2 . Зокрема вказав, що у той день вони повернулися з ОСОБА_18 додому. Купили продукти та 0,5 горілки. Але до цього алкоголь не вживали, хотіли випити дома. Він зустрів свою матір - ОСОБА_12 , яка розповіла, що забрала ОСОБА_30 ( ОСОБА_5 ) в якій був пістолет. Коли про це дізнався ОСОБА_18 , то пішов до неї забирати свої речі. Він залишився у кімнаті. Чув, як ОСОБА_18 з його матір`ю сварилися. Потім був звук, ніби щось впало. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_18 повернувся та розповів про те, що ударив його матір, але не розрахував силу удару та можливо вона померла. Вони разом пройшли до кімнати його матері, та він виявив, що вони видить у кріслі з шапкою на голові. Він доторкнувся її руки, та відчув, що вона тепла. ОСОБА_18 торкався її шиї, ніби для того, щоб перевірити пульс. Крові на матері він не бачив. Після цього вони повернулися до його кімнати, де поїли, вжили алкоголь та лягли спати, а на наступний день поїхали за місцем проживання ОСОБА_18 , де пробули три дні після чого йому зателефонувала поліція (т. 1 а.с. 186-192).

Протокол відповідно до якого 06.03.2017 ОСОБА_5 затримали о 9 годині у приміщенні Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, як особу, яка підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Проведено особистий обшук, під час якого виявлено та вилучено кофту темно-синього кольору, мобільний термінал «Cromax X 1800» та зроблені зрізи нігтьових пластин. Під час затримання була присутня захисник ОСОБА_31 (а.с. 193-197, т.1).

Відповідно до протоколу фіксації скарг затриманого, захисник ОСОБА_32 зі слів ОСОБА_5 зафіксувала, що її підзахисний має два поранення на обличчі (підборіддя та лівій щоці) та також на лівій нозі, які ОСОБА_18 отримав під час бійки із ОСОБА_33 , які остання нанесла розбитою пляшкою «розочкой». З приводу виявлених тілесних ушкоджень та скарг ОСОБА_34 , захисник просила призначити провести медичний огляд та експертизу.

Матеріали за скаргою ОСОБА_5 та його захисника з приводу нанесення ОСОБА_12 ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 02.03.2017 на підставі рапорту ст. оперуповноваженого Голосіївського УП зареєстровані в журналі ЄО № 13744 від 06.03.2017 (а.с. 227-231, т.1).

06.03.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст. 115 КК України.

За клопотанням прокурора також був досліджений протокол проведення слідчого експерименту від 06.03.2017 року, та відтворний запис вказаної слідчої дії, який доданий до протоколу на CD-R диску. Так ОСОБА_5 під час слідчої дії зазначив, що пішов до кімнати ОСОБА_12 для того, щоб забрати свої речі. Вона у грубій формі йому відмовили їх віддавати та почала на нього кричати. Після цього взяла пляшку, розбила її, та тримаючи у руках частину, нанесла йому в обличчі два удари, від чого у нього пішла потекла кров. Він її відштовхну, вона присіла та нанесла удар розбитою пляшкою в ногу. Він забрав у неї пляшку. Тоді вона взяла табурет та замахнулася ним для нанесення удару. Він його забрав та наніс табуретом один удар в голову ОСОБА_12 . Вона присіла від удару. Табурет розламався та він ніжкою, яку тримав у руці, наніс ще три удар в голову. Після ого посадив потерпілу у крісло та натягнув на голову шапку. Пішов до ОСОБА_11 та розповів, що матір спровокувала його та він її вдарив. Вони з ОСОБА_11 прийшли до потерпілої, вона сиділа у кріслі, він намагався відшукати пульс у неї на шиї. Після вони пішли. У той саме день вони з ОСОБА_11 поїхали з м. Києва за місцем його проживання. Вживав алкоголь, до конфлікту із потерпілою, але трішки (т. 1 а.с. 221-224).

Відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.03.2017, до підозрюваного ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинуваченого, свідка, досліджені письмові докази сторони обвинувачення. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.

Щодо належності та допустимості доказів, які були надані стороною обвинувачення.

Початок досудового розслідування регламентований ст. 214 КПК України, частина 1 якої передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Так, наявні у матеріалах провадження рапорти оперуповноважених, витяг є ЄРДР, повідомлення про початок досудового розслідування від 05.03.2017, постанови про призначення групи прокурорів та слідчих (а.с. 1-11,т.1) дають підстави вважати, що досудове розслідування було розпочато із дотриманням вимог ст. 214 КПК України, правил підслідності, та проведено уповноваженими слідчими та прокурорами.

Згідно із ч.2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч.2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підстави ухвали слідчого судді.

Згідно із ч.1,2 ст. 238 КПК України огляд трупа слідчим, прокурором проводиться за обов`язкової участі судово-медичного експерта або лікаря, якщо вчасно неможливо залучити судово-медичного експерта. Огляд трупа може здійснюватися одночасно з оглядом місця події, житла чи іншого володіння особи з додержанням правил КПК України про огляд житла чи іншого володіння особи.

Порядок отримання зразків для експертизи регламентується нормами ст. 245 КПК України, відповідно до якої у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Так у протоколі огляду від 05.03.2017 вказано про те, що він проведений за згодою власника (користувача) - ОСОБА_26 . Між тим даних про те, що вказана особа є власником володіння за адресою АДРЕСА_2 до матеріалів не надано. Між тим, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду від 06.03.2017 наданий дозвіл на проведення огляду, відповідно до вимог чч.3 ст. 233 КПК України. Крім того, враховуючи, що труп ОСОБА_12 був виявлений свідком, яка викликала поліцію, то огляд кімнати де він знаходився, за умови того, що інші приміщення домоволодіння фактично не оглядалися, також може вважатися оглядом місця подій, тобто огляд місця вчинення злочину, що проведений з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, у відповідності до вимог ст. 237 КПК України. Вилучення певних речей (дерев`яного бруска, щепки, слідів папілярних узорів, дактилокарти потерпілої, змивів), які мали на собі сліди злочину, також відбувалося у відповідності із вимогами ч.7 ст. 237 КПК України.

06.03.2017 о 16 год слідчим повторно проведено огляд домоволодіння по АДРЕСА_2 на предмет виявлення та вилучення розбитої скляної пляшки. Такий огляд проводився з дозволу ОСОБА_11 , який 06.03.2017 склав про це письмову заяву. Між тим, суд визнає зазначений протокол огляду місця подій таким, що проведений у порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки, як було зазначено вище, огляд місця подій вже відбувся, тому, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення, зокрема відшукання розбитої пляшки, слід було проводити обшук у вищезазначеному домоволодінні відповідно до вимог ст. 234 КПК України.

Крім того, згідно протоколу від 06.03.2017 слідчим проведено огляд трупа ОСОБА_12 , коли він вже знаходився у приміщенні моргу, між тим як фактично проведено відібрання зразків - зрізи нігтьових пластин, що повинно було бути проведено на місті подій, де було виявлено труп.

Між тим, суд не вбачає підстав для визнання вищезазначених порушень істотними, а здобуті докази такими, що отримані із суттєвим порушенням визначеного порядку, та вважає такі докази допустимим.

Висновки експертів, відповідають вимогам ст. 100-101 КПК України, та були отримані у порядку у визначеному КПК України порядку й також визнаються судом допустимими.

Щодо показань свідків та слідчих експериментів.

За клопотанням прокурора судом був досліджений протокол допиту свідка ОСОБА_24 , які вона надавала під час досудового розслідування 05.03.2017. Подання такого доказу прокурор обґрунтувала тим, що у 2023 році свідок померла.

Крім того, за клопотанням прокурора, були відтворені показання свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , які надавалися ними під час попереднього судового розгляду.

Згідно зі ст. 84 КПК України показання свідків є одним із процесуальних джерел доказів в кримінальному провадженні на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а норми ст. 225 КПК України наділяють суд правом враховувати показання лише того свідка, який був допитаний під час досудового розслідування суддею за правилами, передбаченими вищезазначеною нормою.

Показання вказаних свідків не були отримані з додержанням вимог ст. 225 КПК України, оскільки вони у порушення ч.3 ст. 23 КПК України не були забезпечені прокурором для допиту судом безпосередньо у судовому засіданні. Таке порушення щонайменше призвело позбавило сторону захисту реалізувати права на їх допит перед судом.

Крім того, свідок ОСОБА_24 також не була допитана під час досудового розслідування з дотриманням порядку, передбаченого ст. 225 КПК України.

Також суд також звертає увагу, що вказані особи не були безпосередніми свідками подій, які підлягають встановленню під час судового розгляду, а також прокурором не доведено наявність або відсутність яких саме фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказування, могли бути доведені показаннями вказаних свідків.

Таким чином, суд визнає показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 недопустимими доказами та не враховує їх.

Згідно ч. 1 ст. 240 КПК України метою слідчого експерименту є перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробування.

Слідчі експерименти за участі свідка ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_5 відповідають вищезазначеним вимогам, зокрема під час проведення вказаних слідчих дій підозрюваний та той час ОСОБА_5 (за участі захисника) відтворив на місці події, які відбувалися за участі його та загиблої, а свідок ОСОБА_11 - події, які відбувалися після них.

Для визначення обставин, за яких настала смерть потерпілої, суд частково бере показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані ним в судовому засіданні, дані слідчого експерименту, а також висновки судово-медичної експертизи № 754 від 27.04.2017. Так судом встановлено, що на трупі потерпілої виявлені синці на спинці та крилах носа і на повіках очей з переломом хрящів та кісток носа, синець на підборідді, розриви слизової верхньої губи, а також п`ять забійних ран на голові (прямолінійна форма, осаджені і відшаровані краї, кінці, які наближаються до гострокутних): одна в лобній ділянці зліва і чотири на волосистій частині голови в лобно-тім`яній ділянці зліва з ушкодженням апоневрозу; фрагментний вдавлений перелом кісток черепа в лобно-тім`яній ділянці зліва з розповсюдженням ліній перелому на кістки склепіння та основи черепа; субдуральна гематома в лобно-тім`яно-скроневій області справа об`ємом 30 куб. см., крововиливи.

Вказані висновки експерта спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо кількості ударів, які він завдав потерпілій.

Вирішуючи питання щодо механізму їх спричинення, суд приходить до висновку, що синці на спинці та крилах носа і на повіках очей з переломом хрящів та кісток носа виникли внаслідок завдання ОСОБА_5 . ОСОБА_12 одного удару кулаком в лицеву частину обличчя. П`ять забійних ран були спричинені ОСОБА_5 шляхом завдання удару табуретом (в область лобної ділянки) та дерев`яною ніжною від табурета в лобно-тім`яну ділянку зліва. При визначені кількості ударів, суд враховує висновки експерта про те, що 5 ран, що виявлені на як на лобній, так і на лобно-тем`яній частинах голови потерпілої, були спричинені предметом, який мав тригранний кут, яким є дерев`яна ніжка від табурета (знаряддя злочину), яка вилучена з місця подій, на якій містилися сліди поту та крові, що могли походити від потерпілої, про що сказано у висновку експерта № 142 ц від 18.04.2017.

Між відкритою черепно-лицевою травмою з переломом кісток носа, склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонку та в тканин головного мозку, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (небезпека для життя) та настанням смерті ОСОБА_12 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, про що викладено у експертизі.

Смерть ОСОБА_12 настала через 40 хв. - 1 годину після отримання тілесних ушкоджень, які були спричинені приблизно о 17 год. 02.03.2017.

Ряд висновків експертів, які надані прокурором, суд визнає непрямими доказами, які у сукупності також підтверджують обставини вчиненого ОСОБА_5 злочину.

Так згідно висновку 142Ц від 18.04.2017 сліди поту та крові, які були виявлені на ніжці від табурета, могли утворитися від потерпілої ОСОБА_12 .. Згідно із висновком експерта № 119ц - піднігтьовий вміст правої руки потерпілої, у якому виявили сліди поту та крові, який також міг походити від ОСОБА_5 , висновком №118ц - піднігтьовий вміст руки ОСОБА_5 , у якому виявили сліди поту та крові, що також міг походити від потерпілої ОСОБА_12 .

Висновок експерта №8-1/1246 від 27.03.2017 за наслідками дослідження слідової інформації, яка була зібрана з місця подій, фактично доказового значення не має.

Вищезазначені докази суд визнає належними та допустимими, та такими, що у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_12 були завдані ОСОБА_5 із застосуванням кулака, табурета та дерев`яної ніжки від табурета, перебувають у прямому зв`язку із смертю ОСОБА_12 .

Щодо змісту та спрямованості умислу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про зміст і спрямованості умислу ОСОБА_5 , суд, виходячи із сукупності всіх встановлених обставин злочину, зокрема, способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації ушкоджень, причин припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого і потерпілої, що передувала події, дійшов до наступного висновку.

Згідно показань обвинуваченого, потерпіла першим нанесла йому два удари в обличчя частиною скляної пляшки, спричинивши йому тілесні ушкодження на обличчі та нозі, та вже наступні удари, зокрема й ніжкою від табурета, він наносив захищаючись від неправомірних дій потерпілої.

До таких показань обвинуваченого суд ставить критично. Як було встановлено, конфлікт між ОСОБА_5 та потерпілою виник з приводу речей, які належали ОСОБА_5 , які забрала потерпіла. Крім того, з показань свідка ОСОБА_11 встановлено, що між його матір`ю та ОСОБА_5 був конфлікт з приходу грошей, які заборгував ОСОБА_5 .

У ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, коли він 06.03.2017 був затриманий працівниками поліції. Він наполегливо вказував на те, що саме ОСОБА_37 під час сварки завдала йому удари розбито пляшкою, від чого вони й з`явилися. Між тим, суд такі показання сприймає критично та відхиляє. Так ОСОБА_5 після подій поїхав із ОСОБА_11 до Хмельницької області де він і перебував до 05.03.2017. При цьому свідок ОСОБА_11 під час допиту в суді заперечив, що ОСОБА_5 після того, як повернувся від ОСОБА_12 , мав тілесні ушкодження на обличчі, або кров. Не були здобути такі дані і під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_11 . Не знайдено відповідних предметів, зокрема і розбитої пляшки під час огляду місця подій. На фотознімках, доданих до протоколу, у кімнаті, де виявлена ОСОБА_12 також не зафіксована розбита пляшки, або скло від нього. Суд також критично ставиться до показань обвинуваченого, що він міг допустити ОСОБА_38 та таку близьку відстань, для щоб остання, враховуючи її вік, конституцію тіла, мала можливість завдати йому тілесні ушкодження на обличчі. Показання обвинуваченого, що ОСОБА_12 завдала йому розбитою пляшкою удар в ногу, суду не надано. Крім того, сторона захисту не вказувала на інших сторонніх свідків, зокрема за місцем проживання ОСОБА_5 .

Висновком експерта (№117 від 13.04.2017), у змивах з міжкімнатних дверей на місцем подій, виявлена кров людини, статева належність якої не виявлена, між тим у ній виявлений антиген В по системі АВО, що виключає її походження від потерпілої ОСОБА_12 .. Між тим, враховуючи, що кров ОСОБА_5 відноситься до групи В з ізогемаглютеніном анти-А ізосерологічної системи АВО, суд приходить до висновку, що кров на дверях могла бути від ОСОБА_5 .

Висновком експерта (№ 121 від 11.04.2017) у спортивній кофті, вилученій у ОСОБА_5 , виявлена кров людини, у якій виявлений антиген В, що виключає її походження від потерпілої ОСОБА_12 . Між тим, враховуючи, що кров ОСОБА_5 відноситься до групи В з ізогемаглютеніном анти-А ізосерологічної системи АВО, суд приходить до висновку, що кров на кофті могла бути від ОСОБА_5 .

Навіть припускаючи, що тілесні ушкодження, як були виявлені та ОСОБА_39 могли бути завдані потерпілою, суд враховує, що вони висновком експерта визнані за степенем тяжкості легкими, тому не можуть вважатися співрозмірними із тими діяннями, що спричинені ОСОБА_5 у відповідь. Крім того, не встановлено обставин, які б заважали ОСОБА_5 залишити кімнату ОСОБА_12 , зокрема і після спричинення тілесних ушкоджень.

Отже, суд не вбачає підстав вважати, що смерть ОСОБА_12 настала внаслідок перевищення ОСОБА_5 заходів щодо самооборони.

Твердження сторони захисту про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст.121 КК є необґрунтованими та спростовуються встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 115 КК передбачає відповідальність за умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій. Так при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел - це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК).

За змістом ст. 25 КК України також існує два види необережності - злочинна недбалість та злочинна самовпевненість.

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

Так ОСОБА_5 завдав один удар кулаком та серію з 5 ударів стороннім предметом. Удари завдавав у голову, тобто життєво-важливий орган. Удари були сильними, враховуючи, що вони призвели до відкритої черепно-мозкової травми. Після вчиненого залишив місце подій.

Суд також припускає, що після першого удару кулаком у обличчя, потерпіла, які був завданий перелом кісток носа, також не могла вчиняти активний опір ОСОБА_5 , а те, що вона схопилася за табурет, свідчить проте, що вона захищалася від дій ОСОБА_5 . Він також мав можливість залишити кімнату ОСОБА_12 , обрати іншу частину тіла для нанесення ударів.

Маючи можливість пересвідчитися у тому, що вчинив, ОСОБА_5 , коли повернувся до потерпілої через незначний проміжок разом із ОСОБА_11 , також не вжив заходів щодо надання допомоги, виклику швидкої тощо.

Крім того, напередодні мав конфлікт з ОСОБА_12 та першим пішов його вирішувати, зайшовши до неї у кімнату.

Тобто, механізм, характер, спосіб завдання, кількість ударів, локалізація тілесних ушкоджень, поведінка до і після подій, дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_5 наявний прямий умисел на вбивство ОСОБА_12 і його дій правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

Між тим, суд вважає, що перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину не було доведено. Зокрема обвинувачений заперечив, що перебував у стані сп`яніння. Свідок ОСОБА_11 також не надавав показання про те, що перед тим, як піти до його матері, або протягом дня ОСОБА_5 вживав алкоголь. Відповідні показання ОСОБА_5 та ОСОБА_40 також надавали під час слідчих експериментів. Вони надавали показання, що придбали алкоголь, та хотіли його вжити вдома.

Тому така обставина як вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння підлягає виключенню з доведеного судом обвинувачення.

Враховуючи висновки судово-психіатричної експертизи, суд відповідно до вимог ст. 19 КК України визнає ОСОБА_5 осудним.

При обранні покарання ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. Дані про його особу, згідно яких ОСОБА_5 на момент затримання не працював, не має на утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання станом на 2017 характеризується незадовільно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 66,67 КК України, суд не вбачає.

Досліджуючи дані щодо попередніх судимостей ОСОБА_5 , суд встановив, що він був судими: 26.02.1998 Старосинявським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до виправний робіт строком на 1 рік; 29.09.1998 Старосинявським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) з приєднанням невідбутої частини покарання за попереднім вироком остаточно до позбавлення волі строком на строк 1 рік 3 місяці, звільненого умовно-достроково 17.09.1999 з Шепетовської ВК №98 на строк 3 місяці 12 днів; 11.10.2001 року Старосинявським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України відповідно до ч.1 ст. 70, ч.2 ст. 81 КК України остаточно до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого за відбуттям строку покарання 27.01.2005 зі Стрижавської ВК №81; 20.12.2005 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого 02.09.2006 з Райковецької ВК №78 за відбуттям строку покарання; 21.05.2009 року Старосинявським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 08.09.2011 року Старосинявським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до ст.75 КК України, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

Суду не надано даних про те, що протягом іспитового строку, який був призначений ОСОБА_5 вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 08.09.2011, яким від був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення, або протягом іспитового строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням було скасоване. Додаткове покарання ОСОБА_5 не визначалося.

При цьому суд відхиляє доводи прокурора, про те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, будучи особою, що має судимість, з посиланням на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19.10.2018, яким ОСОБА_5 було фактично відмовлено у розгляді його заяви про знання та погашення судимості, оскільки вона була подана у порушення правил підсудності. Відсутність відповідного рішення суду, не може свідчити про те, що ОСОБА_5 фактично був таким, судимість якого є знятою та погашеною. Твердження прокурора про наявність рецидиву суд відхиляє.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, наслідки у вигляді смерті потерпілої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 на момент розгляду провадження не діяв, але у період часу з 06.03.2017 року по 04.08.2021 він перебував під вартою у зв`язку з тим, що стосовно нього діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню у трок покарання за правилами ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку день за два.

Керуючись ст.370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з 20.01.2025, зарахувавши у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 у період з 06.03.2017 року по 04.08.2021 року розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та вважати ОСОБА_5 таким, що повністю відбув покарання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню в сумі 2116 (дві тисячі сто шістнадцять) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок: вартість проведеної дактилоскопічної експертизи № 8-1/1246 від 27.03.2017 року, в розмірі 2116 (дві тисячі сто шістнадцять) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

Речові докази:

- чотири конверти білого кольору, кофта темно-синього кольору з плямами речовини бурого кольору, дерев`яний брусок та дерев`яну ніжку із табурета, що зберігаються в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУ НП України в місті Києві №ФП-011019 від 20.04.2017 року, - знищити;

- два конверти жовтого кольору з дактилоскопічними картками, конверт білого кольору, що зберігаються в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУ НП України в місті Києві №ФП-011022 від 26.04.2017 року, - знищити;

- два конверти жовтого кольору з дактилоскопічними картками, конверт білого кольору, що зберігаються в камері схову речових доказів Голосіївського УП ГУ НП України в місті Києві №ФП-011022 від 26.04.2017 року, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1