Провадження № 11-сс/4823/46/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження № 0000127 за апеляційною скаргою захисника в інтересах підозрюваного на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11 березня 2025 року з визначення застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302800 грн.

Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином і за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна, що, враховуючи наявність доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дало підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказує на необґрунтованість висновків слідчого судді щодо доведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що ОСОБА_6 добровільно визнав свою вину, добровільно видав наркотичні засоби, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, раніше несудимий, має на утриманні малолітню дитину.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Слідчим відділом Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000127 від 11 січня 2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11 січня 2025 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. ч. 6, 8 ст. 176 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке є тяжким злочином і за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна, так і те, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість і невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим в інкримінованому правопорушенні, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не встановлені джерела придбання, а також усі місця можливого зберігання психотропних речовин.

Крім того, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 зможе іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема повідомити особу, в якої придбавав психотропні речовини. Ризик продовження вчиняти кримінальні правопорушення обґрунтований тим, що органом досудового розслідування з оглянутої в телефоні підозрюваного інформації встановлено наявність зображень декількох місць «закладок», а також листування з невстановленими наразі особами з приводу продажу психотропних речовин.

При розгляді клопотання також враховані вік ОСОБА_6 , стан його здоров`я, сімейний і матеріальний стан.

Слідчим суддею була розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а й інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, але аналіз матеріалів, наданих стороною обвинувачення, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

Окрім того, слідчим суддею враховано, що кримінальне процесуальне законодавство не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити в цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Апеляційний суд, у свою чергу, погоджується з позицією слідчого судді, що підстави для застосування іншого запобіжного заходу відсутні.

При вирішенні питання про визначення розміру застави слідчим суддею були взяті до уваги конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину, його особу, майновий і сімейний стан, стан його здоров`я, враховано доводи слідчого, що від злочинної діяльності підозрюваний може мати значні грошові кошти, тому застава у визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не забезпечить покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим застава обґрунтовано визначена в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302800 грн, тобто в такому розмірі, який зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2025 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4