Справа № 729/90/25
1-кс/729/10/25 р.

У Х В А Л А

15 січня 2025 р. Слідчий суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 отримавши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2025 до слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області надійшла скарга від ОСОБА_2 подана у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб ВП № 2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області яка полягає у нездійсненні процесуальних дій в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України.

Свою скаргу мотивує тим, що в провадженні ВП № 2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000075 від 05.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні з незрозумілих причин в повному обсязі не проводиться, жодних дій протягом тривалого часу не було вчинено, зокрема, не допитано як потерпілого ОСОБА_2

03.12.2024 керівником окружної прокуратури було надано слідчому письмові вказівки, в тому числі, про допит ОСОБА_2 . І тільки з 03 січня 2025 року ОСОБА_2 було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Проте, станом на дату звернення зі скаргою до суду, ОСОБА_2 не було допитано в якості потерпілого. З огляду на вищевказане, скаржником подано до суду скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та зобов`язання уповноважених осіб здійснити допит потерпілого ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 303,304 КПК України, для розгляду даної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

При цьому, відповідна бездіяльність може бути оскаржена виключно за наявності таких умов: - слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; - така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; - з клопотанням про здійснення процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має на це право; - відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Тобто, у розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, яка надає право оскаржувати бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, проведення допиту потерпілого не є предметом оскарження.

При цьому слідчий суддя враховує, що в узагальненні ВССУ « Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування » ( лист від 12.01.2017 ) роз`яснено, що згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Слідчий чи дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, самостійно обирає тактику та методи проведення слідчих дій, втручання в його процесуальну діяльність осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу, що норми КПК України взагалі не передбачено повноваження слідчого судді зобов`язувати слідчого чи дізнавача діяти саме в той спосіб, як пропонує заявник, а тому така вимога знаходиться поза межами правового поля слідчого судді, і оскарженню у порядку ст.303 КПК України, всупереч баченню автора заяви, не підлягає.

Слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого чи дізнавача приймати конкретне процесуальне рішення або ж приймати таке рішення з врахуванням певних застережень, оскільки це суперечить самій суті судового контролю за діями слідчого.

Забезпечуючи ефективний доступ до правосуддя, за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого (дізнавача) у кримінальному провадженні слідчий суддя, відповідно до положень ст. 307 вказаного Кодексу, може: скасувати рішення слідчого, зобов`язати слідчого вчинити певну дію, зобов`язати припинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги.

При цьому кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень втручатися в дискреційні повноваження слідчого, дізнавача чи прокурора у кримінальному провадженні.

Наявність визначених у законі щодо порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового провадження не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Частиною 2 статті 303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, оскільки питання, пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції дізнавача, у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до ст.40-1 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, слідчий суддя доходить висновку, що скаржником подано скаргу, яка не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування, а відтак у відкритті провадження за вказаною скаргою слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.26,303-309,395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя