Справа № 369/9999/22
Провадження №1-кп/369/744/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002595 від 19 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина РФ, уродженця м. Київ, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовував тим, що він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, на території України не має міцних соціальних зв`язків, місця роботи та проживання, тому вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Вказує, що застосування іншого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні не є можливим, оскільки не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з огляду на наявні у справі ризики.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на необґрунтованість заявлених ризиків, на тривалість перебування обвинуваченого під вартою, а також відсутність нових аргументів в клопотанні прокурора, враховуючи сплив часу з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, а також зазначив, що тільки тяжкість покарання не може бути підставою для застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник просив також зменшити розмір застави до мінімального розміру. Обвинувачений просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання родичів в м. Києві, про що надав клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Судовий розгляд не може бути завершений до закінчення запобіжного заходу, визначеного попередньою ухвалою суду, оскільки судове засідання відкладено по суті за клопотанням сторони захисту.

Суд, вислухавши доводи прокурора, думку інших учасників судового процесу, дійшов висновку, що клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, вид та розмір покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який не має на території України офіційного місця роботи, не має утриманців, до затримання проживав в орендованому житлі в Київській області, існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду з огляду на стадію розгляду справи та вказані ризик не зменшився та продовжує існувати. Доказів протилежного під час судового засідання не здобуто.

Суд дійшов висновку, що на даному етапі відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть в цій конкретній справі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України та не будуть ефективними.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає необґрунтованими, оскільки вважає, що лише такий запобіжний захід на даній стадії розгляду цієї конкретної справи спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , має такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, суд, оцінивши в чергове в судовому засіданні наявні докази щодо гарантованого місця проживання обвинуваченого дійшов висновку, що наявність у обвинуваченого такого місця проживання не спростовують встановлений у справі ризик переховування від суду, з огляду на зазначене, підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу відсутні.

При цьому суд враховує, що обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд дійшов висновку про залишення як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 заставу розмір якої необхідно зменшити з огляду на тривалість перебування під вартою обвинуваченого до 25 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 75700,00 грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та вважає, що саме такий розмір застави на даному етапі розгляду цієї справи є справедливим та співмірним встановленим ризикам у справі (ризик переховування від суду).

За таких обставин, керуючись статтями 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 376, 392 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, починаючи з 13.02.2025 року до 13.04.2025 року включно.

Залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, розмір якої зменшити до 25 (двадцяти п`яти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області: код отримувача (ЄДРПОУ): 26268119, р/р UA0018661, банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, код банку (МФО ГУДКСУ): 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_6 , по справі №369/9999/22 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстровані, проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, перебування;

- утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України чи іншої установи, де обвинувачений перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання обвинуваченого під вартою та повідомити усно й письмово прокурора та Києво-Святошинський районний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_6 вважається такими до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являться за викликом прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1