У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12484/24

№ 1-кс/183/2592/24

06 грудня 2024 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня 2024 року за №0001588за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання у кримінальному провадженні, внесеному 05 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001588за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 КК України, в якому слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , який зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ,з позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування, та визначити місце зберігання територію СВ НРВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташована по вул. О. Цокура, 19, м. Самар Дніпропетровської області.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій вказав, що просить клопотання розглянути у його відсутність, та задовольнити його.

Третя особа (володілець майна) ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, неприбуття його у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Володілець майна ОСОБА_7 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, неприбуття його у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

05 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0001588внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 КК України.

Відповідно до клопотання та долучених до нього матеріалів: 04.12.2024 року о 19:50 в с-щі Черкаське водій ОСОБА_8 1990 р.н., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,04 ‰), керуючи транспортним засобом ВАЗ-21063 рухаючись по автодорозі О-041010 між сел. Черкаське та сел. Зарічне зі сторони сел. Зарічне в напрямку смт. Черкаського, в ході руху на неосвітленій ділянці дороги допустив наїзд на двох неповнолітніх пішоходів ОСОБА_9 11.11.2007, та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 які рухались по правому узбіччю в попутному напрямку з транспортним засобом. Внаслідок ДТП неповнолітній пішохід ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді забій та поверхнева травма голови, пішохід ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини обох кісток лівої гомілки, з якими їх доставлено до Дніпропетровської обласної дитячої лікарні.

04 грудня 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено: транспортний засіб марки ВАЗ-21063 з р/н НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.07.2003 виданим Новомосковським МРЕВ належить ОСОБА_5 який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , який перебуває у фактичному користуванні у ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 .

05 грудня 2024 року транспортний засіб марки «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, та визначено місце зберігання територію СВ НРВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташована по вул. О. Цокура, 19, м. Самар Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п.1 ч.2, п.4 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України визначено, що арешт майнадопускається зметою забезпечення збереженняречових доказів;відшкодування шкоди,завданої внаслідоккримінального правопорушення(цивільнийпозов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що транспортний засіб марки «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , та якийбув вилучений в ході огляду 04 грудня 2024 року відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки щодо даного майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і його арешт з забороною розпорядження та користування, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовим доказам і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також з врахуванням визначеної ст. 3 КПК України ролі слідчого судді в кримінальному провадженні щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та врахуванням визначених ст. 173 КПК України обставин, які мають враховуватись слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя має оцінити чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні про арешт майна, та чи розумні і співрозмірні запропоновані в клопотанні обмеження прав власника завданням кримінального провадження.

Тимчасово вилучений транспортний засіб марки транспортний засіб марки «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 може бути речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, як знаряддя кримінального правопорушення, а тому такий автомобіль має бути збереженим в якості речового доказу.

За таких обставин клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого слідчого відділу Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Визначити місце зберігання територію СВ НРВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташована по вул. О. Цокура, 19, м. Самар Дніпропетровської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1