ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4365/23

Провадження № 11-кп/820/221/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000631, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10 грудня 2024 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вербка Кам?янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначено йому основне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту з`явлення обвинуваченого для відбування покарання у виді обмеження волі.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися за викликом до суду та не відлучатися з території Хмельницької області без дозволу суду.

Цивільне провадження по справі закрито.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.04.2023 на автомобілі «Volkswagen Crafter» р.н. НОМЕР_1 та «Honda Accord» р.н. НОМЕР_2 .

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 18 641 грн. 20 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 24.04.2023 року близько 13 год. 15 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Crafter» із реєстраційним номером НОМЕР_3 , рухаючись прямо у власній смузі руху, по вулиці Крип?якевича у місті Кам?янець-Подільський Хмельницької області зі сторони вулиці Князів Коріатовичів в напрямку вулиці Драй-Хмари зі швидкістю близько 52,8 км/год., маючи належну оглядовість та видимість проїжджої частини вулиці, в порушення вимог пп. а) п. 2.9, 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі - Правил), не переконався, що зміна напрямку руху буде безпечною і не створить небезпеки іншим учасникам руху, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій рухався транспортний засіб марки «Honda» моделі «Accord» із реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який в результаті виникнення небезпеки та аварійної обстановки, з метою уникнення зіткнення та безпечного об`їзду автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Crafter», вимушено змінив напрямок руху вліво та виїхав на зустрічну для себе смугу руху. В подальшому ОСОБА_8 повернувся на свою сторону проїжджої частини, внаслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Crafter» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , із правою частиною автомобіля марки «Honda» моделі «Accord» із реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок зіткнення водій автомобіля «Honda Accord» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, поєднаної травми, закритої травми шийного відділу хребта, перелому верхнього суглобового та поперечного відростків 7-го шийного хребця зліва із стенозом лівого міжребцевого отвору, компресійних переломів Th2 Th3 (грудних хребців), закритої травми грудної клітки, забою нижніх часток обох легень, які спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня та за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_8 порушив вимоги пп. а) п. 2.9, п. 10.1. Правил, зміст яких полягає в наступному:

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вказані порушення ОСОБА_8 правил безпеки дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та настанням її наслідків, а саме спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , вчинене в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині основного покарання, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в сумі 51000 грн.

Вказує, що суд першої інстанції ухвалив незаконний та необґрунтований вирок із порушенням норм матеріального права, а саме не в повній мірі врахував доводи сторони захисту і потерпілого та вимоги ст. 69 КК України, якою встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд, умотивовуючи своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 286-1 Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч.1 ст. 286-1 Особливої частини КК України.

Вказує, що судом першої інстанції при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК України не в повній мірі враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 є невиліковним хворим, через порушення функцій організму самостійно не може пересуватися та обслуговувати себе, потребує постійного медичного нагляду.

Стверджує, що відбуваючи міру покарання у виді обмеження волі, ОСОБА_8 буде позбавлений належного медичного догляду та лікування, таке відбування покарання не принесе користі державі та суспільству.

Крім того, захисник стверджує про незаконну відмову судом першої інстанції в затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим і про відсутність посилання на вказані обставини у вироку суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги сторони захисту, вислухавши доводи обвинуваченого, його захисника та потерпілого на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, в якій фактичні обставини та правова кваліфікація дій обвинуваченого не оскаржуються.

Дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому, кваліфіковано вірно.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки покарання ОСОБА_8 у виді та в розмірі, визначеному вироком місцевого суду, належним чином мотивоване, з врахуванням вимог ст.ст.65,69 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, за правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження вчинення нових злочинів.

Покарання призначене обвинуваченому ОСОБА_8 із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі, яке не передбачено санкцією ч.1 ст.286-1 КК України, на переконання колегії суддів, є законним та справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, а тому підстав вважати призначене покарання значно суворим, про що зазначається у апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнав добровільне відшкодування завданого збитку, наявність хвороби (інвалідність) та перебування на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Тобто, для застосування положень ст.69 КК, крім наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, необхідно щоб ці обставини, з урахуванням особи винного, ще й істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності призначення покарання обвинуваченому згідно з вимогами цієї норми саме у виді штрафу, оскільки кримінальне правопорушення вчинене в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги сукупність наведених обставин, колегія суддів не має сумнівів у тому, що визначене ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, є співмірним протиправному діянню, яке він вчинив, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевим судом під час призначення обвинуваченому покарання, враховувалися обставини, якими обґрунтовуються апеляційні вимоги захисника, з відповідною їх оцінкою.

В свою чергу, захисником не наведено переконливих доводів на обґрунтування того, що призначене покарання ОСОБА_8 є неправильним, явно несправедливим через його суворість, та того, що призначення його підзахисному більш м`якого покарання забезпечить його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_8 не зможе відбувати призначене покарання, оскільки потребує постійного медичного нагляду, не заслуговують на увагу, так як захисником не надано будь-яких доказів того, що обвинувачений не зможе відбувати покарання у виді обмеження волі, не здобуто таких доказів і під час апеляційного розгляду. Крім того, обвинувачений не позбавлений можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу у місцях відбування покарання.

Твердження апеляційної скарги з приводу того, що вирок немає посилання на те, що сторони ініціювали укладення угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, є безпідставними, оскільки 23 вересня 2024 року судом винесено ухвалу, якою відмовлено в затвердженні угоди про примирення.

На думку колегії суддів, доводи сторони захисту про незаконну відмову судом першої інстанції в затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим є безпідставними та такими, які не заслуговують на увагу. Будь-яких доказів, які б вказували на незаконність ухвали суду про відмову в затвердженні угоди про примирення та в чому саме полягає порушення кримінального процесуального закону під час прийняття судом зазначеного рішення, захисник в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду не навів, не здобуто таких і апеляційним судом.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не виявлено, а відповідно і підстав для зміни вироку суду щодо останнього не вбачається.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3