Справа № 587/1126/25
УХВАЛА
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, Оржицького району, с. Заріг, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, раніше судимого:
-11 жовтня 2011 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
-29 листопада 2012 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України 3 роки 1 міс позбавлення волі;
-09 липня 2015 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст.70 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 10 лютого 2016 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 05 грудня 2019 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 16 червня 2020 року Оржицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;
- 27 липня 2020 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2024 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення за таких обставин.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2024 року (справа № 635/5456/24, провадження №1-в/635/371/2024) розглянуто подання Державної установи «Темнівської виправної колонії (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом згідно зі ст. 81-1 КК України та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_5 .
Разом з тим, згідно із вказаною ухвалою суду визнано наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання та для проходження військової служби за контрактом, визначених ст. 81-1 КК України та ЗУ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо запровадження інституту умовно-дострокового звільнення осіб від відбування покарання для безпосередньої їх участі в обороні країни, захисті її незалежності та територіальної цілісності» від 08 травня 2024 року № 3687-ІХ та звільнено умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 від відбування невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом.
24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.
30 травня 2024 року ОСОБА_5 на добровільній основі уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу до закінчення особливого періоду.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30 травня 2024 року за №157 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця помічника гранатоментника 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_2 .
Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , проходячи її на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти військової частини НОМЕР_2 в порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обв`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від її проходження, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, 28 грудня 2024 року о 08 год. 00 хв. не з`явився до тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 та у подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього. У подальшому, 27 січня 2025 року о 10 год. 47 хв. слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у порядку ст. 208 КПК ОСОБА_5 затримано.
Тобто, ОСОБА_5 в період часу з 08 год. 00 хв. 28 грудня 2024 року по 10 год. 47 хв. 27 січня 2025 року обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
У судовому засіданні від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки ОСОБА_5 заявив про намір повернутися до військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України для продовження проходження військової служби.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, було вчинено ним в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного йому вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі. В подальшому ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2024 року ОСОБА_5 був звільнений від відбування призначеного покарання умовно-достроково на невідбуту частину покарання для проходження військової служби за контрактом. Після укладення контракту, в період умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання, будучи військовослужбовцем за контрактом, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України. Вважаючи заявлене клопотання таким, що не підлягає задоволенню, прокурор послався на положення ст. 81, 811 КК України, які, на його думку, не передбачають можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України.
Обвинувачений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, зазначивши, що він має намір повернутися до лав Збройних Сил України для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 .
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, обвинуваченого, з`ясувавши правові позиції сторін, суд приходить до таких висновків.
Вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі.

У подальшому ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2024 року ОСОБА_5 був звільнений від відбування призначеного покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся з заявою про намір повернутися для продовження проходження військової служби, отримавши письмову згоду командира військової частини на продовження проходження ОСОБА_5 військової служби.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Частиною 5 статті 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Судом обвинуваченому роз`яснені його права, з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і підтримав клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

На підставі викладеного, враховуючи що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності за ст. ст. 407, 408 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити військову службу, письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби отримана, суд приходить до висновку, що клопотання захисника, яке підтримано обвинуваченим, підлягає задоволенню, ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

Щодо позиції прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, то суд виходить з того, що положення ст. ст. 81, 811 КК України не перешкоджають і не виключають можливості застосування до обвинуваченого положень ч. 5 ст. 401 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

На підставі ч. 3 ст. 811 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Норми ст. ст. 71 і 72 КК України, які визначають порядок призначення покарання за сукупністю вироків та правила складання покарань, розміщені у Розділі XI «Призначення покарання» Основної частини КК України, відтак ці норми стосуються питань призначення покарання, яке може бути призначене не інакше, як за обвинувальним вироком суду, яким має бути встановлена вина особи.

Отже, за відсутності обвинувального вироку суду, яким обвинуваченого було б визнано винним на підставі обвинувального акта, що розглядається у цьому судовому провадженні, застосування норм ст. ст. 71 та 72 КК України та відповідно ч. 3 ст. 811 КК України не ґрунтується на вимогах закону і суперечить основним засадам судочинства.

Крім того, задовольняючи клопотання, суд виходить з того, що положення ч. 3 ст. 811 КК України не забороняють застосування ч. 5 ст. 401 КК України, якою встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Всі вимоги, які є передумовою застосування до ОСОБА_5 положень ч. 5 ст. 401 КК України, обвинуваченим виконані. Зокрема, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. ст. 407, 408 КК України, не притягувався, тобто вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до суду про намір повернутися для продовження проходження військової служби, проти чого не заперечує командування військової частини.

Так, з листа командира військової частини НОМЕР_3 від 30 січня 2025 року № 1815/73 вбачається, що командування військової частини надає згоду на продовження проходження ОСОБА_5 військової служби.

Згідно з вказаним листом ОСОБА_5 добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_3 з наміром повернутися для подальшого проходження служби.

Враховуючи вищезазначене, а також суспільно-політичну ситуацію в країні, нагальність та необхідність виконання бойових завдань та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії безпосередньо в районі введення бойових дій, а також те, що солдат ОСОБА_5 має необхідні якості військовослужбовця, військово-обліковий фах, який є нагально необхідним у Збройних Силах України, військова частина НОМЕР_3 надає згоду на подальше проходження служби солдатом ОСОБА_5 у військовій частині НОМЕР_3 на вакантній аналогічній посаді старшого стрільця-оператора штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_3 , шпк «старший солдат», ВОС-100868А/543,6/4 тарифний розряд, та просить суд про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 Кримінального кодексу України.

Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_4 , яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

Відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки клопотання про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, то відповідно до положень ч. 1 ст. 203 КПК України дія ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 припиняє свою дію, а ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти в силу вимог ч. 3 ст. 534 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369, 371 КПК України, ст. ст. 5, 12, 401, ч. 5 ст. 407 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 401 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти негайно із зали суду.

Після набрання ухвалою законної сили - зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 невідкладно поновити ОСОБА_5 на військовій службі, а ОСОБА_5 зобов`язати не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 повідомити про прибуття та призначення ОСОБА_5 на військову службу Сумський районний суд Сумської області та Сумську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Центрального регіону.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1