Дата документу 03.03.2025 Справа № 333/5140/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/5140/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/90/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю заявниці ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою з доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні її скарги на бездіяльність керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И Л А:

6 червня 2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявниця вказала, що 23 листопада 2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за її участю. Вважає, що працівники поліції, які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди склали фіктивний протокол та схему, в якій зазначили, що зіткнення відбулось на перехресті вул. Моторобудівників та Героїв 55-ої бригади, тобто змінили місце зіткнення транспортних засобів, для визнання її винною у дорожньо-транспортній пригоді, у зв`язку із чим, на її думку, працівниками патрульної поліції вчинено підроблення документів та перевищення своїх службових повноважень, введено її та суд в оману, що призвело до винесення постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2024 року.

Просила зобов`язати ТУ ДБР у м. Мелітополі внести відомості до ЄРДР за її заявою та провести досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2024 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що відомості, викладені у заяві ОСОБА_6 не відповідають вимогам діючого законодавства, в заяві не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою її скаргу задовольнити.

В обґрунтування скарги вказує, що протиправність дій працівників поліції полягає у складенні ними на місці ДТП схеми, яка не відповідає дійсним обставинам, проте, така схема була покладена в основу під час визнання її винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В своїх доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 вказує, що слідчим суддею не були розглянуті її клопотання, що призвело до неповноти судового розгляду.

Зазначає, що слідчим суддею не були витребувані матеріали перевірки за її заявою.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та вказала, що дорожньо-транспортна пригода сталась біля відділу поліції у Шевченківському районі, вона пропускала автомобіль, після чого її відкинуло на 3-4 колію для трамваїв. Зазначила, що має відшкодувати страховій компанії та потерпілому приблизно 500000 грн.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правосуддя.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що саме такий підхід є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Так, як слідує із матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя із скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 випливає, що під час дорожньо-транспортної пригоди за її участю, працівники патрульної поліції, які прибули на місце пригоди вчинили службовий злочин, а саме, підробили протокол та схему, в якій змінили місце зіткнення та перевищили свої службові повноваження.

Із листа ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі убачається, що звернення ОСОБА_6 від 3 травня 2024 року розглянуто, достатні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування відсутні (а.с. 5-6).

Надаючи оцінку вказаним доводам в контексті висновків оскаржуваної ухвали, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що заява ОСОБА_6 не визначає наявності елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Колегія суддів зазначає, що дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину, оскільки забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, зокрема доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Водночас, як вже зазначалось вище, до ЄРДР вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які очевидно не містять таких ознак.

Так, враховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Об`єктивна сторона злочину - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно - небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діяннями та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Таким чином, до Єдиного реєстру досудового розслідування, крім іншого вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомленні про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.

В своїй скарзі ОСОБА_6 вказує про підроблення працівниками патрульної поліції протоколу та схеми з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Так, під підробкою документів розуміється як повне виготовлення сфальшованого документа, так і часткову фальсифікацію елементів документа. Відповідно, ключовою ознакою підробленого документа є недостовірна інформація, яка не відповідає дійсності.

Із матеріалів скарги слідує, що 23 листопада 2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_6 , на яку у подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №143808 за ст. 124 КУпАП .

Крім того, апеляційним судом встановлено, що за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2024 року постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2024 року стосовно ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП змінено, виключено з резолютивної частини постанови вказівку суду про визнання ОСОБА_6 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З вказаних судових рішень вбачається, що судами не було встановлено невідповідності відомостей, вказаних в протокол та схемі фактичним обставинам справи.

Із письмових пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які містяться в матеріалах скарги випливає, що вони перебували у складі екіпажу, що прибули на виклик про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталось за участю ОСОБА_6 . У подальшому ними встановлено, що ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом Suzuki Splash, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надала перевагу у русі автомобілю Ford Fiesta, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода. У подальшому, відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення, яка не заперечувала своєї провини, зауважень та доповнень не надавала.

Крім того, із письмових пояснень ОСОБА_8 убачається, що з тією метою, щоб на схемі розмістити всі об`єкти та прив`язати їх до сталих орієнтирів, трамвайна колія була вказана поряд з автомобілями, жодних викривлень щодо фіксації об`єктів на схемі місця ДТП не було.

Також в матеріалах справи міститься схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана всіма учасниками пригоди, які відповідно погодилися з даними, зазначеними у ній, жодних зауважень або доповнень з боку ОСОБА_6 схема не містить (а.с. 128).

Серед іншого, в матеріалах скарги наявна фототаблиця з місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 131), яка в цілому узгоджується з поясненнями та складеною схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, із постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2024 року убачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 було призначено судову інженерно-транспортну експертизу №СЕ-19/108-23/1237-ІТ та додаткову судову інженерно - транспортну експертизу №847-23 (а.с. 94-95).

Зі змісту скарги ОСОБА_6 випливає, що працівниками поліції було підроблено схему з місця дорожньо-транспортної пригоди, що у подальшому призвело до притягнення її до адміністративної відповідальності.

Натомість, колегія суддів звертає увагу на те, що достовірність доказів, які були зібрані для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 перевірялось як місцевим судом, так і апеляційним судом.

Крім того, слід зазначити, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є всі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Тобто, схема місця дорожньо-транспортної пригоди не є єдиним доказом для встановлення в діях особи наявності чи відсутності адміністративного правопорушення.

Із постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя випливає, що судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, фототаблицю з зображенням місця дорожньо-транспортної пригоди, показання свідків, висновки судових інженерно-транспортних експертиз, а також пояснення допитаного у судовому засіданні експерта.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди містяться особистий підпис ОСОБА_6 , що підтверджує про її обізнаність із зазначеними в ній відомостями, в тому числі і з місцем зіткнення транспортних засобів. Жодних заперечень щодо невідповідностей відомостей, зазначених у схемі фактичним обставинам безпосередньо після її складання на місці пригоди ОСОБА_6 не вказала.

Також, слід зазначити, що із аналізу викладених відомостей у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 23 листопада 2022 року, апеляційним судом встановлено, що схема в цілому відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 7 листопада 2015 року №1395. Схема ДТП складена поліцейським у присутності учасників дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , і підписана останніми без жодних зауважень.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу і на тому, що із матеріалів скарги убачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась 23 листопада 2022 року, схема ДТП була складена того ж дня, під час складання працівниками патрульної поліції матеріалів адміністративного правопорушення. Водночас, із наданих до скарги матеріалів випливає, що ОСОБА_6 звернулась зі заявою щодо протиправних дій працівників поліції під час складання адміністративного матеріалу, тільки в березні 2024 року, тобто через один рік та 4 місяці після ДТП.

Із наведеного випливає, що ОСОБА_6 фактично виявила незгоду зі складеної схемою місця дорожньо-транспортної пригоди вже під час розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя адміністративного матеріалу щодо неї та після проведення в тому числі додаткової судової інженерно - транспортної експертизи.

На переконання колегії суддів, вказане може свідчити лише про незгоду ОСОБА_6 із висновками проведених судових експертиз, з яких убачається, що її дії не відповідають вимогам Правил дорожнього руху України та перебувають у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, адже, як вже вище вказувалось жодних заперечень або доповнень з боку ОСОБА_6 під час ознайомлення зі схемою ДТП та навіть після складення адміністративного матеріалу, не висловлювалось.

Крім того, в своїй скарзі ОСОБА_6 зазначає про перевищення працівниками патрульної поліції своїх службових повноважень.

Так, під перевищенням службових повноважень є дії особи, які явно виходять за межі наданих цій особі прав або повноважень. Обов`язковою складовою об`єктивної сторони даного злочину є заподіяння істотної шкоди охоронюваним законним правам та інтересам фізичних чи юридичних осіб або держави.

Із розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 7 листопада 2015 року №1395 випливає, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого додається в тому числі схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський. На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються об`єкти, які вказані в п. 4 розділу ІХ Інструкції.

Тобто, із зазначеної Інструкції випливає, що наявні в матеріалах протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП складені уповноваженої на те особою, в схемі вказані відомості відповідно до п. 4 розділу ІХ Інструкції.

На переконання колегії суддів, в діях працівників поліції, які оформлювали матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 не убачається дій, які явно виходять за межі наданих їм прав або повноважень, оскільки ними були виконані всі дії, передбачені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в заяві ОСОБА_6 не було наведено відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому, викладені в заяві відомості не підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4