КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2645/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 362/1447/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засіданняОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2025 року, -

за участю:

представникавласника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене начальником Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000690 від 26.07.2023 року та накладено арешт, із забороною розпорядження, користування та відчуження, окрім проведення експертних досліджень під час досудового розслідування, на вилучені 21.01.2025 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_6 :

- мобільний телефон марки «Iphone» модель «15 Pro max», НОМЕР_1 ; Imei2 - НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Sigma» модель «Mobile», Imei1 - НОМЕР_3 ; Imei2 - НОМЕР_4 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2025 року.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2025 року слідчий суддя ухвалив надати дозвіл на проведення обшуку домоволодіння, яке знаходиться на праві приватної власності ОСОБА_10 для відшукання документів, які зазначені в переліку ухвали, а не мобільних телефонів, комп`ютерів та цифрових носіїв інформації. Відтак, тимчасове вилучення мобільних телефонів власника майна, на які накладено арешт відбулося за відсутності підстав для тимчасового вилучення визначених ч. 2 ст. 167 КПК України.

Представник вказує, що на дату звернення з клопотанням про обшук були відсутні відомості що вказані мобільні телефони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, або містять відомості, які можуть буди доказом у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час призначеного судового розгляду.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника та власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000690 від 26.07.2023 року та ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим слідством досліджуються обставини заволодіння землями комунальної власності в межах Васильківської об`єднаної територіальної громади, шляхом підроблення рішень Васильківської міської ради щодо надання дозволу на розробку/затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок.

Невстановлена в ході досудового розслідування особа, використовуючи завідомо підроблений офіційний документ - рішення Васильківської міської ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_11 по вул. Київська м. Васильків» № 01.62-61-VII від 18.02.2020, увівши таким чином в оману особу, уповноважену на здійснення реєстрації прав власності на нерухоме майно - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу ОСОБА_12 , заволодів чужим майном шляхом обману, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером: :02:002:0077, площею 0,066 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , внаслідок чого Васильківській міській раді завдано майнову шкоду у розмірі 200 284, 00 грн.

Крім того, невстановлена в ході досудового розслідування особа, використовуючи завідомо підроблений офіційний документ - рішення Васильківської міської ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_13 по вул. Керамічна м. Васильків» № 01.177-61-VII від 18.02.2020, увівши таким чином в оману особу, уповноважену на здійснення реєстрації прав власності на нерухоме майно - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу ОСОБА_12 , заволодів чужим майном шляхом обману, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером: :12:029:0165, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , внаслідок чого Васильківській міській раді завдано майнову шкоду у розмірі 270 185, 00 грн.

Разом з тим, невстановлена в ході досудового розслідування особа, використовуючи завідомо підроблений офіційний документ - рішення Васильківської міської ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_14 по вул. Маяковського м. Васильків» № 01.179-61-VII від 18.02.2020, увівши таким чином в оману особу, уповноважену на здійснення реєстрації прав власності на нерухоме майно - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу ОСОБА_12 , заволодів чужим майном шляхом обману, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером: :07:001:0002, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , внаслідок чого Васильківській міській раді завдано майнову шкоду у розмірі 288 055, 00 грн.

Поряд з цим невстановлена в ході досудового розслідування особа усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою легалізації незаконно набутої у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0077, площею 0,066 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Київська м. Васильків, перебуваючи у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 , 22.02.2022, в денну пору доби, точного часу органом досудового розслідування не встановлено уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за № 427 від 22.02.2022, із ОСОБА_16 , в інтересах якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_17 , відповідно до якого ОСОБА_6 продав ОСОБА_16 земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0077, площею 0,066 га. Разом з цим, фактично ОСОБА_16 здійснила, відповідно до домовленості, придбання відповідної земельної ділянки у ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 23 009, 00 грн.

Внаслідок вищезазначених дій невстановлена в ході досудового розслідування особа розпорядилася земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0077, площею 0,066 га, що розташовується за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Київська, шляхом вчинення правочину, достовірно знаючи, що таке майно одержане злочинним шляхом.

Зазначено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , депутат Васильківської міської ради VII-VIIІ скликань.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2025 року (справа №362/1015/25) надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведеним обшуком, який був проведений 21.02.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» модель «15 Pro max», Imei1 - НОМЕР_5 ; Imei2 - НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Sigma» модель «Mobile», Imei1 - НОМЕР_3 ; Imei2 - НОМЕР_4 .

21.02.2025 старшим слідчим відділення ВП № 1 Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 була винесена постанова про визнання вилученого майна речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

27.02.2025 року (клопотання датоване 24.02.2025 року) слідчий СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 за погодженням із начальником Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із клопотанням про накладення арешту, із забороною розпорядження, користування та відчуження, на вилучені 21.01.2025 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_6 :

- мобільний телефон марки «Iphone» модель «15 Pro max», НОМЕР_1 ; Imei2 - НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Sigma» модель «Mobile», Imei1 - НОМЕР_3 ; Imei2 - НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2025 року зазначене клопотання слідчого задоволено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказані мобільні телефони, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінального правопорушення та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, всупереч доводам представника.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження та попередньою кваліфікацією вчиненого кримінально-протиправного діяння.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Що стосується доводів представника стосовно того, що ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку не було надано дозволу на вилучення мобільних телефонів, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2025 року (справа №362/1015/25) надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення проектів землеустрою щодо відведення власність земельних ділянок із документами і чорновими записами які пов`язані із з реєстрацією права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :12:029:0165, :02:002:0077 та :07:001:0002.

Під час проведення обшуку 21.02.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone» модель «15 Pro max», Imei1 - НОМЕР_5 ; Imei2 - НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Sigma» модель «Mobile», Imei1 - НОМЕР_3 ; Imei2 - НОМЕР_4 . На вказаних мобільних телефонах може міститися інформація та документи, пов`язані із реєстрацією права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :12:029:0165, :02:002:0077, :07:001:0002, а також листування ОСОБА_6 з державними реєстраторами (нотаріусами), інженерами-землевпорядниками, а також іншими особами, на предмет реєстрація права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :12:029:0165, :02:002:0077, :07:001:0002 та відчуження (легалізації) земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0077 на користь третіх осіб.

Тобто вказані мобільні телефони на які накладено арешт, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання представника на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно на яке накладено арешт в даному кримінальному проваджені відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представника, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376,404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене начальником Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000690 від 26.07.2023 року та накладено арешт, із забороною розпорядження, користування та відчуження, окрім проведення експертних досліджень під час досудового розслідування, на вилучені 21.01.2025 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_6 :

- мобільний телефон марки «Iphone» модель «15 Pro max», НОМЕР_1 ; Imei2 - НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Sigma» модель «Mobile», Imei1 - НОМЕР_3 ; Imei2 - НОМЕР_4 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4