Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9381/24
Номер провадження 1-кс/711/2592/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001328 від 07.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.146 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, на утриманні має неповнолітнього сина, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотання в якому просить продовжити строк застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до 08.01.2025, покласти на підозрювану обов`язки, відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 в період з 01 жовтня 2024 року по 04 жовтня 2024 року, за місцем тимчасового проживання у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на позбавлення волі свого чоловіка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі, з метою завдання йому фізичних страждань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи закріплені в Конституції України основні права, свободи та загальнолюдські цінності, зокрема, право потерпілого на свободу та особисту недоторканність, незаконно позбавила волі свого чоловіка шляхом утримування останнього прив`язаним за руки до батарей опалення та зв`язаними між собою ногами.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, а саме фізичне насильство відносно потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України - незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

08.10.2024 ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.10.2024 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 21.11.2024 строк досудового розслідування в даному кримінально провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 08.01.2025.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- документом - протоколом огляду місця події від 07.10.2024;

- документом - протоколом додаткового огляду місця події від 07.10.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_7 від 08.10.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 08.10.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 07.10.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_10 від 07.10.2024;

- показаннями у свідка ОСОБА_11 від 07.10.2024;

- документом - лікарським свідоцтвом про смерть №300 від 08.10.2024.

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Станом на даний час завершити досудове розслідування неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки дев`яти молекулярно-генетичних експертиз, встановити та надати правову кваліфікацію діям можливих співучасників злочину, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність, вирішити питання по кінцевій кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_4 та оголосити їй кінцеву підозру, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, виконати вимоги ст.ст.290 - 292 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

З огляду на зазначене та з урахуванням практики ЄСПЛ, в цьому випадку обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.146 КК України підтверджується зібраними за такий короткий час доказами в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Так, в ході досудового розслідування та під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), який є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч.2 ст.146 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

- незаконно впливати на, свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), так як, відповідно до встановленої КПК України процедури отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_4 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрювану як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваній та не мають безпосереднього зв`язку із її особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваної, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Окрім того, для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання

Також підозрювана не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, має нейтральну характеристику, та має постійне місце проживання де зможе перебувати під домашнім арештом. Разом з тим підозрювана не має місця роботи і саме запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку та не змінить її усталений спосіб життя.

Таким чином, враховуючи суспільно небезпечний характер діяння, поведінку особи після вчинення кримінального правопорушення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу є неспіврозмірним з характером вчинення даною особою кримінального правопорушення та дані ризики продовжують існувати і на даний час.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та пояснила, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001328 від 07.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.146 КК України за обвинуваченням ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.10.2024 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 21.11.2024 строк досудового розслідування в даному кримінально провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 08.01.2025. Просить продовжити строк застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до 08.01.2025, покласти на підозрювану обов`язки, відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_4 не заперечували проти продовження строку запобіжного заходу, послалися на процесуальну необхідність зі сторони обвинувачення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001328 від 07.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.146 КК України.

08.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України - незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Санкція ч.2 ст.146 КК України передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, а тому, відповідно до ст.12 КК України, указаний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів.

09.10.2024 ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області (справа №694/611/24) ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у заборонні підозрюваній ОСОБА_4 залишати місце проживання цілодобово, тобто до 06.12.2024 включно.

21.11.2024 постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001328 від 07.10.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 08.01.2025.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:протоколом огляду місця події від 07.10.2024; протоколом додаткового огляду місця події від 07.10.2024; показаннями свідка ОСОБА_7 від 08.10.2024; - показаннями свідка ОСОБА_8 від 08.10.2024; показаннями свідка ОСОБА_9 від 07.10.2024; показаннями свідка ОСОБА_10 від 07.10.2024; показаннями у свідка ОСОБА_11 від 07.10.2024; лікарським свідоцтвом про смерть №300 від 08.10.2024; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області про застосування запобіжного заходу виді домашнього арешту від 09.10.2024.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.10.2024 у відношенні ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем її мешкання, з покладенням, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків: прибувати до слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, а також у випадках необхідності отримання невідкладної медичної допомоги; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування необхідності продовження строку застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, зокрема, що ОСОБА_4 раніше не судима, має зареєстроване місце проживання, не має постійного місця роботи, має нейтральну характеристику, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення взагалі.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, який на даний час не зменшився та продовжує існувати.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_4 слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Частиною 5 ст.194 КПК України встановлено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкрімінованого їй органом досудового розслідування злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

Строк домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_4 спливає 06.12.2024, проте органом досудового розслідування доведено, що до вказаного часу завершити досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неможливо, оскільки внаслідок проведення великого обсягу роботи, об`ємності та складності кримінального провадження необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого злочину, що неможливо без продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не може бути достатнім для запобігання зазначених вище ризиків та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.01.2025. При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваною місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану. В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваній ОСОБА_4 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останньої в укритті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001328 від 07.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.146 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.01.2025.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження за першою вимогою;

-цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, а також у випадках необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрювану, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.01.2025, включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваною місця свого перебування у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваній ОСОБА_4 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця перебування з метою перебування останньої в укритті.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 08.01.2025, включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваній, її захиснику, прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09.12.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1