Справа № 366/640/25
Провадження № 1-кс/366/156/25
У Х В А Л А

17 березня 2025 року суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 розглянувши заяву судді Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_2 про самовідвід по скарзі ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000841, відомості про яке внесені в ЄРДР 20.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2025 року до Іванківського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000841, відомості про яке внесені в ЄРДР 20.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024 року матеріали кримінального провадження розподілено судді ОСОБА_2 .

13 березня 2025 року суддя ОСОБА_2 у даній справі заявила собі самовідвід.

Заява мотивована тим, що її помічником є ОСОБА_4 , який повідомив, що у кримінальному провадженні № 0000841 проводилось досудове розслідування за фактом того, що його троюрідний дядько ОСОБА_5 допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження, від яких загинув. Також, ОСОБА_4 повідомив, що перебував на посаді слідчого Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області та йому було довірено в певний незначний період часу здійснювати досудове розслідування кримінального провадження. Потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , яка є скаржником в цій справі, заявила відвід слідчому ОСОБА_4 (тепер помічник судді ОСОБА_2 ), оскільки їй відомо про родинні зв`язки між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_3 постійно заперечувала будь-яку участь ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, оскільки вбачала в його діях упередженість через родинні зв`язки. Враховуючи позицію потерпілої щодо участі помічника судді ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні та з метою збереження та підвищення авторитету судової влади, для об`єктивності при ухваленні остаточного судового рішення за поданою скаргою, для її розгляду на засадах довіри до суду, тому суддя ОСОБА_2 заявляє собі самовідвід.

Дослідивши заяву про самовідвід, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_2 .

Правовий інститут відводу врегульований параграфом 6 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1-3 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Разом з тим, статтею 75 КПК України визначено обставини за наявності яких слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодекс у порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

З наведеного слідує, що такий відвід повинен містити вказівку на підстави, що його зумовлюють.

Іншими словами, для відводу судді необхідно обґрунтувати фактичну наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відтак, заявник відводу повинен викласти відомі йому обставини, з якими він пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є складовою частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (справа «Pullar проти Сполученого Королівства», рішення від 10.06.1996).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Разом з тим, у постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі № 908/137/18, зроблено висновок про те, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Проте, заява судді-доповідача у даній справі про відвід від розгляду справи була задоволена Великою палатою Верховного Суду, з тих підстав, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

У рішенні в справі «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року Європейський суд з прав людини визнав порушення, зокрема, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності), прав позивача, тобто якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, факт якого не підтверджений документами по справі, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Окрім забезпечення відсутності фактичної упередженості, наявність національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід суддів, спрямовані на усунення будь-якої видимості упередженості та сприяють довірі громадськості до судової системи. Суд враховує такі правила при здійсненні власної оцінки.

Відповідно до рішення у справі «Цулукідзе та Русулашвілі проти Грузії», Суд, як відомо, застосовує два тести для перевірки неупередженості згідно зі статтею 6 § 1 Конвенції - спочатку суб`єктивний тест для оцінки того, чи виявив суддя особисту упередженість або упередження у певній справі, а потім об`єктивний тест для визначення, чи сам трибунал та, зокрема, його склад надавав достатні гарантії для усунення будь-яких законних сумнівів щодо його безсторонності.

У більшості випадків Суд зосереджується на об`єктивному тесті, який переважно стосується ієрархічних або інших зв`язків між суддею та іншими особами, залученими до процесу.

У кожному випадку потрібно вирішувати, чи стосунки між цими особами можуть свідчити про відсутність неупередженості з боку суду.

Будь-який суддя, щодо якого є законні підстави побоюватися відсутності неупередженості, повинен самоусунутися. Правосуддя має не лише здійснюватися, але має бути видно, що воно здійснюється.

Суддею встановлено, що суддя ОСОБА_2 як на підставу відводу посилається на те, що учасник ДТП ОСОБА_5 та її помічник є близькими родичами. Крім того, її помічник ОСОБА_4 працював органах поліції на посаді слідчого та був задіяний до участі в досудовому розслідуванні в рамках даного кримінального провадження.

Норми КПК України не містять правового регулювання статусу помічника судді, а відтак не визначають помічника судді як учасника кримінального процесу.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Помічники суддів з питань підготовки справ до розгляду підзвітні лише відповідному судді.

Відповідно до п. 20 Положення про помічника судді затвердженого Рішенням Ради суддів України 18.05.2018 № 21 , помічник судді, поміж іншого, бере участь у попередній підготовці судових справ до розгляду, в оформленні судових справ, за дорученням судді готує проекти судових рішень, запитів, листів, інших матеріалів, пов`язаних із розглядом конкретної справи; виконує інші доручення судді, що стосуються організації розгляду судових справ.

Суддя констатує, що помічник судді не є складом суду який розглядає справу, а тому відсутній об`єктивний критерій упередженості.

Разом з тим, правовий статус та мандат повноважень помічника судді, слідчого судді, який має доступ до матеріалів судової справи, бере участь в її оформленні та готує проекти відповідних судових рішень за вказівкою судді, у стороннього спостерігача може викликати сумніви у неупередженості судді, який розглядає справу.

При цьому, суддя враховує, що відповідно до матеріалів скарги скаржник постійно заперечувала будь-яку участь ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, оскільки вбачала в його діях упередженість через родинні зв`язки.

Згідно з ст. 15 Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом.

У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.

Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Отже, враховуючи позицію потерпілої та її заперечення на будь-яку, навіть опосередковану участь, помічника судді у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження та підвищення авторитету судової влади, для об`єктивності при ухваленні остаточного судового рішення за поданою скаргою, для її розгляду на засадах довіри до суду, суддя приходить до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 321, 369-372, 532 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_2 про самовідвід по скарзі ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000841, відомості про яке внесені в ЄРДР 20.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000841, відомості про яке внесені в ЄРДР 20.12.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого перерозподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7