Справа № 359/1468/25
Провадження № 1-кс/359/723/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження №0000144 від 07 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України, -

встановив:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження №0000144 від 07 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України.

28 березня 2025 року захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду вказаного кримінального провадження.

Заяву обґрунтовано тим, що в судовому засіданні від 28 березня 2025 року крім інших учасників провадження були присутні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року у цивільній справі №359/12150/24 продовжено обмежувальний припис виданий за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року у цивільній справі № 359/4678/24, яким серед іншого заборонено ОСОБА_5 особисто та через третіх осіб в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_6 , заборонено також контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. При цьому по причині участі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в одному судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження відбувається їх фактичне спілкування та контактування, а в подальшому, як учасники кримінального провадження, зможуть допитувати один іншого. Такі дії призвели до порушення обмежувального припису. В подальшому ОСОБА_5 буде вимушений виконувати обмежувальний припис і не зможе реалізувати своє право на захист, або буде захищати себе і спілкуватися з потерпілою, ставити їй питання і тим самим кожного разу вчиняти кримінальне правопорушення.

У зв`язку з цим в судовому засіданні захисником було заявлено клопотання про перерву в судовому засіданні до 10 червня 2025 року (до закінчення строку дії обмежувального припису), однак головуючий суддя ОСОБА_4 відмовив в задоволенні клопотання і продовжив судове засідання. Такі дії головуючого призводять до порушення обмежуваль-ного припису, а в подальшому до порушення права на захист ОСОБА_5 . Вказані вище обставини викликають у захисника обґрунтований сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 , а тому просив відвести суддю ОСОБА_4 від участі в цьому кримінальному провадженні.

Дане клопотання про відвід судді передано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді ОСОБА_1 28 березня 2025 року.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді повідомлені належним чином. Натомість прокурор ОСОБА_7 подав до суду заяву, якою просив розгляд вказаної заяви розглянути у його відсутність, проти задоволення заяви заперечував, оскільки в ній не зазначено підстав, передбачених ст. 75 КПК України.

Від представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 надійшла заява, якою просила розгляд заяви здійснити без її участі.

Обвинувачений та його захисник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Суддя ОСОБА_4 про дату, час і місце розгляду заяви про відвід повідомлений у встановленому законом порядку. На розгляд заяви про відвід не з`явився, заяв чи письмових пояснень не надав.

Дослідивши заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження за № 1кп/359/389/2025, суд прийшов наступного висновку.

При вирішенні цієї заяви, суд керується положеннями Кримінального процесуального законодавства України, а також враховує практику Європейського суду з прав людини.

У справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя уперед-женість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначає-ться серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (справа Пуллар проти Сполученого королівства).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (справа Ветштайн проти Швейцарії).

За змістом ст. 2, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. У п.п. 1, 2, 4 ч. 7 ст. 56 цього Закону зазначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виявляти повагу до учасників процесу.

Відповідно ч. 81 ст. КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Надаючи оцінку доводам захисникаОСОБА_3 , суддею враховується передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини зазначив, що безсторонність суду, зазвичай, означає відсутність упередженості й включає в себе суб`активний та об`єктивний критерії. Визначаючи суб`єктивну складову вказаного поняття, ЄСПЛ у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказав, що в процесі об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, при цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки. Таким чином, критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його об`єктивності.

Об`єктивну складову категорії «безсторонній суд» Європейський суд з прав людини визначив у справі «Фей проти Австрії», зазначивши, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено й гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, що можуть бути встановлені та змусити сумніватися в неупередженості судді. В рішенні у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» ЄСПЛ констатував необхідність визначення в кожній окремій справі, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, яка свідчить про небезсторонність суду.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Наведені у клопотанні захисника ОСОБА_3 обставини фактично вказують на його незгоду щодо рішення судді за наслідком розгляду клопотання захисника про відкладення розгляду справи, а саме захиснику відмовлено у відкладенні судового засідання до 10 червня 2025 року, тобто до закінчення строку дії обмежувального припису. Інших доводів заява про відвід судді не містить.

На думку суду, участь обвинуваченого та потерпілої у судових засіданнях при розгляді кримінального провадження №0000144 від 07 травня 2024 року за обвинува-ченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України, не є порушенням обмежувального припису.

Відповідно ч. 1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути завершений протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, дані обставини не дають підстав стверджувати про упередженість та необ`єктивність судді при розгляді справи.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Наведений перелік підстав для заявлення відводу чи самовідводу судді є вичерпним.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Разом з тим, захисником ОСОБА_3 не надано суду жодних доказів в обґрунтування тверджень щодо судді ОСОБА_4 про те, що відсутні підстави вважати суддю таким, що виявлятиме та підтримуватиме високі стандарти поведінки під час розгляду криміналь-ного провадження та буде розглядати її неупереджено, об`єктивно, законно та справедливо.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в клопотанні адвоката ОСОБА_3 , як підстави для відводу судді, не можуть викликати сумнів в не уперед-женості, безсторонності судді, чи свідчити про його певну особисту заінтересованість в розгляді справи, а також враховуючи презумпцію неупередженості судді. Зважаючи на це суд приходить висновку, що заява про відвід судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За таких обставин, керуючись ст. 75, 81, 94, 242-244 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя -

постановив:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду криміналь-ного провадження №0000144 від 07.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаче-ного ст. 390-1 Кримінального кодексу України, - відмовити.

Ухвала судді окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1