Справа №:755/9534/22
Провадження №: 1-о/755/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі судді ОСОБА_1 одноособово, перевіривши виконання вимог ст. 459-464 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року відносно нього у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 серпня 2022 року за № 0002349, установив :

І. Історія питання

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року, у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 15 серпня 2022 року за № 0002349, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Нині, засуджений подав клопотання про перегляд цього вироку, у зв`язку з «нововиявленими обставинами».

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами. Тому, Суд, перевіривши заяву заявника на відповідність вимогам ст. 459-464 КПК, приходить до наступного.

ІІ. Суть заяви

В заяві про перегляд вироку вказується, що згідно Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (09 серпня 2024 року набув чинності) внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) й передбачено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому заявник вважає, що за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року у справі №755/9534/22, є особою, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки через, що підлягає адміністративній відповідальності (вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

ІІІ. Правове регулювання питання

Згідно з ч. 2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду .

Статтею 459 КПК визначено, що нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

IV. Мотиви суду

Системне тлумачення положень ст. 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Про ці обставини у зверненні не йдеться, тому аналізуючи наслідки, Суд враховує, що упостанові від 03 лютого 2020 року в справі № 522/14170/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду вказала, що положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

В цій справі, фактично заявник порушує питання про звільнення від покарання за діяння, караність якого усунена, згідно Закону від 18 липня 2024 року № 3886-IX (09 серпня 2024 року набув чинності).

Водночас, це питання підлягає вирішенню у порядку ст. 537, 539 КПК.

Так, згідно ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) у т.ч. засудженого, його захисника.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

В силу ч. 2 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами […] 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Отже, Суд, враховуючи позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 03 лютого 2020 року в справі № 522/14170/17, перевіривши наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами, вважає слушним ухвалити рішення про відмову у відкритті провадження, оскільки порушене у зверненні питання підлягає вирішенню у порядку ст. 72 КК, ст. 537, 539 КПК.

З цих підстав та керуючись ст. 369-372, 376, 392, 429, 459-464, 469 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

відмовити у відкритті провадження та роз`яснити заявнику право звернення з клопотанням про звільнення від покарання за діяння, караність якого законом усунена, згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судове рішення може бути оскаржене, відповідно до ч. 2 ст. 467 КПК України в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

С у д д я ОСОБА_1