Справа №654/1728/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника сектору № 34 філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях щодо вирішення питання про звільнення від призначеного покарання на підставі Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 29.11.2018 року вироком Голопристанського районного суду Херсонської області за ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло подання, яким орган пробації, враховуючи норми Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просить вирішити питання про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що 29.11.2018 року вироком Голопристанського районного суду Херсонської області, який перебуває на виконанні в органі пробації, ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України. Разом з цим 09.08.2024 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до якої дрібним викраденням чужого майна вважається за умови заподіяння матеріальної шкоди у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення вартість викраденого майна відповідно до вироку суду становила 427 гривень 33 копійки, що станом на дату вчинення кримінального правопорушення (2018 рік) не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання. Зазначив, що вирішення цього питання матиме значення й при призначенні покарання в інших кримінальних провадженнях, які перебувають на розгляді в Херсонському міському суді Херсонської області. Вказав, що засуджений продовжує перебувати на обліку в органі пробації.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Органу пробації в судове засідання не з`явилась, про день, час місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала суду клопотання про розгляд подання за її відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши прокурора, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.11.2018 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 04.02.2019 року вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.11.2018 року змінено. Виключено із обвинувачення ОСОБА_4 таку кваліфікуючу ознаку як «повторність», перекваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України. Визнано ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

За змістом вироку суду вбачається, що своїми діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 427,33 грн.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого цьому розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Згідно п.п.169.1.1 статті 169 Податкового кодексу, податкова соціальна пільга (для кваліфікації правопорушення), дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку суду вбачається, що кримінальне правопорушення, за вчинення якого було засуджено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, вчинено 21.02.2018 року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2018 року становить 1762 гривень, тобто 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи становить - 881 гривень на 2018 рік, та відповідно 2 неоподатковуваних мінімумів становлять - 1762 гривень.

Оскільки згідно вироку суду вартість майна, яким ОСОБА_4 заволодів шляхом крадіжки становить 427,33 гривень, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2018 році (1762,00 грн.), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В своїй постанові № 278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року ОП ККС Верховного Суду виснувала, що Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Передбачені частиною першою статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 591/6379/16-ц).

Крім того, згідно ч.2 ст. 74 КПК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачають, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого Законом №3886-IX усунена та з метою дотримання передбаченого ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принципу права щодо зворотної дії закону в часі, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 5, 74, 185 КК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника сектору № 34 філії державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у позбавлення волі, призначеного вироком Голопристанського районного суду Херсонської області за ч. 1 ст. 185 КК України (справа №654/1728/18).

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, він не може бути звільнений, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1