Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/554/25
Провадження № 1-кс/542/113/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2025 року селище Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду в селищі Нові Санжари скаргу ОСОБА_4 на постанову начальника СД відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :

31.03.2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій вона просить скасувати постанову начальника СД відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 03.03.2025 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000178.

Вказана скарга була передана слідчому судді 31.03.2025 року.

Ухвалою слідчого судді від 01.04.2025 року було відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.04.2025 року.

Скаржниця скаргу обґрунтовує тим, що начальник СД відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_6 постановою від 03 березня 2025 року закрив кримінальне провадження №0000178 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вважає вказану постанову незаконною, винесеною внаслідок не в повній мірі проведеного досудового розслідування, невідповідності висновків, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

Так зазначає, що начальник СД виніс постанову про закриття кримінального провадження із посиланням на відсутність складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Однак, не наводить жодної із цих ознак у мотивувальній частині постанови, а тому посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у резолютивній частині постанови є безпідставним.

Крім того, у мотивувальній частині постанови вказано, що умисне нанесення тілесних ушкоджень ніхто не заподіював, але це не відповідає дійсності, оскільки є свідки, які були присутні під час цього злочину і можуть підтвердити факт нападу на неї одночасно декількома особами. Крім того є відео та фото докази.

Окрім того вказує, що у постанові начальник СД зазначає про її відмову надавати документи, що можуть засвідчити особу, що не відповідає дійсності.

Вказує, що дії працівників юридичних осіб «Полтавагаз» та «Еверест» спричинили тяжкі наслідки для її психологічного та морального стану.

Вважає, що начальник СД не забезпечив ефективного розслідування під час кримінального провадження №0000178. Проведене ним досудове слідство не було ретельним, безстороннім і сумлінним, ним допущено порушення процесуальних норм. Тобто, не вжито усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також не вчинені всі необхідні процесуальні дії.

Заявниця ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 18, 19, 23).

Начальник СД відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області в судовому засіданні ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що кримінальне провадження було закрито в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Так як під час досудового розслідування не була встановлена об`єктивна сторона вказаного правопорушення, оскільки не було можливим встановити ступень тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених потерпілій. При цьому ним була допитана ОСОБА_4 в якості потерпілої, ним перевірялись підстави проведення робіт працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», ним була призначена судово-медична експертиза з метою визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, яка не була проведена експертом, оскільки він не зміг встановити особу потерпілої, так як ОСОБА_4 не були надані документи, що встановлюють її особу. А по наданим ОСОБА_4 документам експертиза не могла бути проведена, про що експерт повідомив листом. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення начальника СД відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, дослідивши додані до скарги документи, а також матеріали кримінального провадження №0000178, зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Оскаржувана постанова не відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчій суддя при розгляді скарги повинен перевірити як дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, так й підстави його закриття.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає такий висновок дізнавача передчасним.

Так, 13.12.2024 року були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 за фактом того, що 10.12.2024 року невідома особа в одязі працівника «Полтавагаз», перебуваючи в с.Мала Перещепина, вул.Сонячна, поблизу господарства №6 Полтавського району Полтавської області, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000178 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.125 КК України.

Постановою начальника СД відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 03.03.2025 року кримінальне провадження №0000178 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, такий висновок дізнавача ґрунтується на тому, що «на даний час судово-медична експертиза не проведена. У зв`язку з цим неможливо встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень для доведення об`єкту вчинення кримінального правопорушення».

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що висновки, викладені в постанові дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасними.

Так, диспозицією ч.1 ст.125 КК України передбачено відповідальність за нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Склад кримінального правопорушення, за загальним правилом, створює об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. За відсутності хоча б однієї з цих складових, склад кримінального правопорушення відсутній.

Так, виходячи зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач дійшов висновку про те, що відсутній такий елемент складу кримінального правопорушення як об`єкт, в судовому засіданні дізнавач пояснив, що відсутня об`єктивна сторона.

При цьому висновки дізнавача в постанові носять суперечливий характер, оскільки одночасно дізнавач зазначає про відсутність складу кримінального правопорушення та про встановлення малозначності діяння. Для якого мають бути наявні всі об`єктивні та суб`єктивні ознаки, притаманні певному кримінальному правопорушенню.

Більше того, одночасно дізнавач посилається й на положення ст.48 КК України, яка передбачає підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, посилаючись на втрату діянням суспільної небезпеки.

Тобто така постанова не місить конкретної правової підстави для закриття кримінального провадження, як й не містить викладу обставин, формулювання діяння, в яких, на думку дізнавача, відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Висновок же дізнавача про неможливість встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень слідчий суддя вважає передчасним.

Так, виходячи з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем постановою від 16.12.2024 року для встановлення наявності у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, їх характеру та механізму утворення, ступеню тяжкості була призначена судово-медична експертиза, проведення якої було доручено судово-медичному експерту Новосанжарської філії ДСУ Полтавське ОБ СМЕ ОСОБА_7 .

Згідно з висновком експерта №395 проведення такої експертизи не представилось можливим, оскільки експерт не зміг встановити особу потерпілої, яка не надала документи, що посвідчують її особу.

На запит дізнавача до ОСОБА_4 про те чи володіє вона будь-якими доказами, що мають значення у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 надала фотокартки та довідку №17728 від 18.12.2024 року КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

В судовому засіданні дізнавач послався на те, що на підставі наданих документів: копій фотокарток та копії медичної довідки неможливо було провести судово-медичну експертизу, про що його повідомив експерт.

Так, відповідно до п. 4.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень №6 від 17.01.1995 року судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих, проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

А відповідно до п 4.3 Правил якщо необхідні медичні документи експерту не подані, він заявляє особі чи органу, що призначив експертизу, клопотання про надання відповідних документів.

В даному же випадку після отримання документів від ОСОБА_4 експертиза не призначалась, клопотання про надання відповідних документів експерт не заявляв, а відповідь судово-медичного експерта від 12.02.2025 року №6 не містить відмови чи висновку про неможливість проведення експертизи. Така відповідь містить лише посилання на пункти Правил, що регламентують проведення експертизи.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що в даному конкретному випадку потерпілій під час проведення досудового розслідування дізнавачем не було роз`яснено порядок проходження такої експертизи та наслідки її не проведення.

Також слідчий суддя зазначає, що залишилось не виконаним й доручення дізнавача про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.40-1 КПК України, зокрема, щодо встановлення свідків та очевидців вчиненого кримінального правопорушення, їх допит, встановлення наявності відеоспостереження поблизу місця вчинення правопорушення; встановлення та допиту працівників «Полтавагаз» та «Еверест» тощо.

Таким чином, висновок начальника СД про закриття кримінального провадження є передчасним, тому постанова начальника СД відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.03.2025 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 13.12.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,304, 306-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову начальника СД відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову начальника СД відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 03.03.2025 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 13.12.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Повернути кримінальне провадження №0000178 до СД відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1