Справа № 344/881/25
Провадження № 1-кс/344/519/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Окружної прокуратури м.Івано-Франківська ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000092, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилалася на те, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження внесеного 14.01.2025 до ЄРДР № 0000092, за підозрою ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2025 о 16 год 05 хв, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо» № 106 ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», що за адресою: вул. Гетьмана Мазепи, 168 А, у м. Івано-Франківську, побачив на виставкових стелажах товарно-матеріальні цінності. У цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, перебуваючи у торговому залі вказаного магазину, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно та повторно, в період дії на території України воєнного стану, таємно викрав із полиці виставкового стелажа пляшку лікеру марки «Jack Daniel`s Tennessee Aple», ємкістю 07 л, вартістю 790,83 грн (без ПДВ), яку заховав під свою куртку, в яку був одягнутий.

Після чого, ОСОБА_5 , із викраденим майном, попрямував до виходу із приміщення магазину, де, пройшов касову зону, не оплативши вартість викраденого товару, був помічений охоронником ОСОБА_6 , який зреагувавши на сигнал охоронної сигналізації магазину звернувся до ОСОБА_5 з вимогою зупинитись для проходження контрольної перевірки.

В свою чергу ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що викрадення ним майна перестає бути таємним та його протиправні дії викриті, з метою доведення свого умислу до кінця, не маючи на меті повертати викрадене майно, продовжив свої протиправні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, а саме, вибіг із приміщення магазину.

В подальшому, ОСОБА_5 з відкрито викраденим майном покинув місце вчинення злочину, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» , майнову шкоду на вказану суму.

14 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході проведення, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, обшуку затриманого було вилучено: куртку камуфляжну із биркою «Zara Man», розміру «М», батнік синього кольору із капюшоном із надписом «Hollister California», штани сірого кольору ТМ «Fila», кросівки матерчаті чорного білого та сірого кольорів ТМ «Puma».

5 січня 2024 року старшим слідчим Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 вилучений під час проведення, порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, обшуку затриманого ОСОБА_5 одяг та взуття визнано речовим доказом.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд клопотання здійснювати без її участі.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 14 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході проведення, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, обшуку затриманого було вилучено: куртку камуфляжну із биркою «Zara Man», розміру «М», батнік синього кольору із капюшоном із надписом «Hollister California», штани сірого кольору ТМ «Fila», кросівки матерчаті чорного білого та сірого кольорів ТМ «Puma».

5 січня 2024 року старшим слідчим Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 вилучений під час проведення, порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, обшуку затриманого ОСОБА_5 одяг та взуття визнано речовим доказом.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів із забороню відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене 14.01.2025 в ході проведення, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, обшуку затриманого ОСОБА_5 майно, а саме: куртку камуфляжну із биркою «ZaraMan», розміру «М», батнік синього кольору із капюшоном із надписом «HollisterCalifornia», штани сірого кольору ТМ «Fila», кросівки матерчаті чорного білого та сірого кольорів ТМ «Puma».

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1