Справа № 758/578/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3061/2025 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_12 , ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_13 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_14 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2024 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , на 60 днів, до 15 березня 2025 року включно.

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.1 ст.209, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 до 15 березня 2025 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки судом проігноровано вимоги КПК України та не перевірено належним чином обгрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , просить ухвалу суду скасувати та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано необгрунтованість ризиків, на які вказує прокурор, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_12 не схильний до переховування від суду та органу досудового розслідування, під час затримання опору не чинив, за межі України не виїжджав, в розшук не оголошувався; доступу до матеріалів кримінального провадження не має, а тому позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження; потерпілих у кримінальному провадженні немає, а доказів на підтвердження імовірності впливу на свідків стороною обвинувачення не надано; ОСОБА_12 вперше притягується до кримінальної відповідальності, а тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення відсутній.

Також захисник звертає увагу на те, що суд першої інстанції проігнорував дані про особу обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки; протягом тривалого терміну не змінює місце проживання, на утриманні має двох малолітніх дітей та дружину з інвалідністю, протягом квітня 2022- лютого 2024 року проходив військову службу в НГУ, характеризується позитивно, до кримінально відповідальності раніше не притягувався.

Також, зазначає, що стан здоров`я ОСОБА_12 за час перебування у СІЗО суттєво погіршився та обвинувачений в умовах тримання під вартою позбавлений можливості вчасно отримувати кваліфіковану медичну допомогу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави в розмірі восьмидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Такі вимоги мотивує тим, що ухвала про продовження строку тримання під вартою постановлена за відсутності посилання на обгрунтованість ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_14 просить скасувати ухвалу та постановити нову, про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_14 .

Вказує, що докази, на які посилається прокурор у клопотанні не містять жодних обставин і фактів, які б вказували про причетність ОСОБА_14 до вчинення інкримінованих йому діянь. При цьому, ризики, про які зазначає сторона обвинувачення є безпідставними та необгрунтованими.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та обвинувачених, які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти поданих апеляційних скарг, дослідивши надані до апеляційного суду матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Так, як вбачається з оскаржуваної ухвали, місцевим суд враховував, що ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, а тому являють собою значну суспільну небезпеку, зважаючи на стадію судового розгляду, дійшов переконання, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинувачених переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

На переконання колегії суддів, місцевим судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених, обгрунтованість висунутого їм обвинувачення, встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано тяжкість злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, та зроблено вмотивований висновок про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.

Доводи поданих апеляційних скарг про необгрнутованість ризиків, про які вказує сторона обвинувачення, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки місцевим судом обгрунтовано встановлено, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, з огляду на стадію кримінального провадження, є реальнимта у матеріалах провадження відсутні вагомі стримуючі фактори, які б переважали вірогідність настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про те, що обвинувачений ОСОБА_12 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки доказів, на підтвердження доводів захисника до суду апеляційної інстанції надано не було.

Таким чином, перевіркою доводів, наведених в апеляційних скаргах захисників обвинувачених, колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, у тому числі з урахування даних про особу кожного із обвинувачених, на які посилаються їх захисники, які б могли служити законними підставами для скасування оскаржуваної ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинувачених та задоволення вимог апеляційних скарг їх захисників.

Отже, на переконання колегії суддів, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, дані про особу кожного із них, а також наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та вмотивовано зробив висновок про те, що на даний час немає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів, за наслідками їх розгляду, вважає необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2025 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,на 60 днів, до 15 березня 2025 року включно, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: