Справа № 308/1076/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/61/25 за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2025 року, задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з 23 год. 04 хв. 23 січня 2025 року по 21 березня 2025 року включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень).

Роз`яснено, що підозрювана або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що необхідність у застосуванні до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликана наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих правопорушень та тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до неї необхідно застосувати відповідний запобіжний захід, зокрема, остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Крім того, слідчий вказав, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_9 , оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваної, тому наявна необхідність у обранні такої міри запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотиків, за які законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, кримінальне правопорушення вчинено умисно з корисливих мотивів, а також взяв до уваги дані про особу підозрюваної, та дійшов висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, її майновий стан, слідчий суддя дійшов до висновку, що застава в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 грн. в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що з вказаною ухвалою категорична не згідна, вона є незаконною, та такою, що прийнята всупереч встановленим нормам КПК України. Зазначає, що слідчий суддя дійшов невірного висновку про обґрунтування доводів прокурора щодо наявності ризиків та підстав, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України відносно підзахисної. Наголошує, що ОСОБА_5 є законослухняною людиною, раніше не судима, має вищу освіту, перебуває у шлюбі, її чоловік виконує обов`язки щодо захисту України, виховує онуку. Зазначає, що при розгляді відповідного клопотання, не було перевірено наявність реальних ризиків та належно неоцінені характеризуючи дані про особу підозрюваної, про що наголошувалось стороною захисту під час розгляду відповідного клопотання. Просить суд, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскількиповний текст ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2025 року стороною захисту було отримано 03.02.2025 року.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника-адвоката ОСОБА_6 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що від прокурора та від захисника-адвоката ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 надійшли клопотання про розгляд судового провадження без їх участі. Крім того, захисник-адвокат ОСОБА_10 зазначив, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 повністю підтримує. Разом з тим, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваної ОСОБА_5 і від неї не надходило клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 24 січня 2025 року було оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали. На думку колегії суддів, причини пропуску строку на апеляційне оскарження пов`язані з необізнаністю захисника з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення та необхідністю отримання повного тексту ухвали слідчого судді, а тому в даному випадку є поважними.

Враховуючи викладене, клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так в силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що у провадженні Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001856 від 16 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

23.01.2025, у рамках даного кримінального провадження, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також пересилання з метою збуту наркотичного засобу, та незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також пересилання з метою збуту психотропної речовини, вчинене повторно.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження, зокрема: протоколами проведення НСРД від 31.12.2024, від 01.01.2025, від 06.01.2025, від 16.01.2025, висновками експерта та іншими матеріалами справи, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, та які у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Стороною захисту під час розгляду в суді першої інстанції не спростовані доводи клопотання слідчого. Не надані докази в обґрунтування апеляційної скарги стороною захисту і до суду апеляційної інстанції.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Колегія суддів за результатами розгляду провадження дійшла висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваної під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_5 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_5 є законослухняною людиною, раніше не судима, має вищу освіту, перебуває у шлюбі, її чоловік виконує обов`язки щодо захисту України, виховує онуку, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею, відповідно до положень ст. 178 КПК України здійснено оцінку вказаних даних, проте з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, вказані дані не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Апеляційний суд звертає увагу, що наявність вищезазначених характеризуючих даних про особу підозрюваної ОСОБА_5 , жодним чином не стали стримуючими факторами для останньої, з огляду на повідомлену їй підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність ухвали слідчого судді, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при її постановленні.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що ОСОБА_5 підозрюють у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про необхідність обрання підозрюваній запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів враховуючи всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу, вважає, що у конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження №0001856від 16.09.2024. Застосований відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, слідчий суддя одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення якої підозрювана підлягає звільненню з під варти.

При цьому, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, слідчий суддя визначив розмір застави згідно ст. 182 КПК України в розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень), який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, ґрунтується на всебічному дослідженні наданих суду матеріалів провадження, а тому не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату ОСОБА_6 строк на оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2025 року, якою застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді