Справа № 683/2980/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Старокостянтинові кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Говори Віньковецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстроване місце проживання та фактично проживає по АДРЕСА_1 , депутатом не обирався, раніше не судимого,

за ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2024 року близько 17 год. 30 хв. у ОСОБА_5 , який перебував в приміщенні кухні житлового будинку АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи всупереч Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під час вчинення психологічного домашнього насильства, відносно своєї бувшої дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживає, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Надалі, без розриву у часі, ОСОБА_5 реалізуючи намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, своїй бувшій дружині ОСОБА_4 , взяв з поверхні столу металеву каструлю та тримаючи її у правій руці, умисно, протиправно завдав один удар в ліву руку потерпілої ОСОБА_4 , чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливу по тильній поверхні лівої кисті в ділянці 3,4,5 пальців на фоні якого в проміжку між 4 і 5-м пальцями поверхнева ранка, які згідно висновку судово-медичної експертизи №123 від 10.09.2024р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, не визнав та пояснив, що між ним та колишньою дружиною існують неприязні відносини. Після обіду 09 вересня 2024 року він знаходився вдома, почував себе погано та відпочивав, прийнявши ліки. Потерпіла, яка прийшла з роботи, на кухні стала готовити їжу при цьому навмисно робила це шумно, що вивело його з рівноваги і він прийшовши на кухню, кинув металеву каструлю з зіпсованим варенням у раковину. В цей же час потерпіла підійняла руку і каструля попала по її руці. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він не мав умислу спричиняти тілесні ушкодження потерпілій, а лише викинув каструлю. У зв`язку з цим він повністю не визнає пред`явлений до нього цивільний позов, вважає, що потерпіла спровокувала його на конфлікт.

Суд критично оцінює вищевказані показання обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доводиться сукупністю зібраних та досліджених судом доказів, а не визнання ним своєї вини, суд розцінює як обраний обвинуваченим спосіб захисту.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що ввечері 09 вересня 2024 року вона повернулась додому з роботи та стала готувати вечерю. Через незначний проміжок часу в кухню зайшов колишній чоловік і став до неї кричати, після чого взяв металеву каструлю і з силою вдарив її по лівій ріці, внаслідок чого вона відчула сильний біль та були синці і рана на лівій руці.

На досудовому слідстві потерпіла ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту з її участю 11.09.2024р., надала аналогічні показання та показала, як обвинувачений ОСОБА_5 наніс їй удар каструлею по лівій руці ввечері 09 вересня 2024 року.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 09 вересня 2024 року, з яких вбачається, що ОСОБА_4 звернулась з заявою до відділу поліції №1 Хмельницького райуправління поліції ГУ НП в Хмельницькій області про те, що 09 вересня 2024 року біля 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кухні житлового будинку по АДРЕСА_1 на ґрунті довготривалих неприязних відносин, під час сімейної сварки умисно спричинив їй тілесні ушкодження.

Висновком судово-медичної експертизи №123 від 10.09.2024р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу по тильній поверхні лівої кисті в ділянці 3,4,5 пальців на фоні якого в проміжку між 4 і 5-м пальцями поверхнева ранка, які виникли від дії-удару тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла біти металева каструля, або їй подібний предмет, можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові та ОСОБА_4 і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи №126 від 12.09.2024р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу по тильній поверхні лівої кисті в ділянці 3,4,5 пальців на фоні якого в проміжку між 4 і 5-м пальцями поверхнева ранка, які виникли від дії-удару тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла біти металева каструля, або їй подібний предмет, можливо в строк та за обставин, вказаних у постанові та ОСОБА_4 і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крововилив по тильній поверхні лівої кисті в ділянці 3,4,5 пальців на фоні якого в проміжку між 4 і 5-м пальцями поверхнева ранка, могли виникнути за механізмом, який демонструє ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту від 11.09.2024р., а саме з 05 хв. ОСОБА_4 ставить статиста стоячи повернутим обличчям до неї, ліву руку кладе на стіл та демонструє удар металевою каструлею по лівій руці статиста.

Рішенням Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області від 07 лютого 2024р., що набрало законної сили 11 березня 2024р. справа №683/83/24 провадження №2/683/315/2024р., згідно якого шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 04.02.2003р. та зареєстрований Староостропільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області , актовий запис №3 - розірвано.

Висновком спеціаліста від 24 вересня 2024 року згідно якого потерпіла ОСОБА_4 перебуває у стані підвищеної тривожності та значного психоемоційного напруження (супроводжується в тому числі , але не виключено порушення функцій сну), що негативно відображається на загальному стані її здоров`я, рекомендовано пройти курс психотерапії впродовж трьох місяців не рідше двох разів на місяць, звернутись за консультацією до лікаря та змінити місце проживання.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання неналежним та недопустимим доказом слідчий експеримент, проведений з участю потерпілої ОСОБА_4 11.09.2024р., оскільки обвинувачений ОСОБА_5 не був присутній під час його проведення, чим порушено його право на захист.

Разом з тим, вищевказане клопотання захисту, суд відхиляє, з наступних підстав.

Так, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (ч.1- ч.3 ст.240 КПК України).

З наведено вбачається, що питання доцільності проведення слідчого експерименту та залучення учасників кримінального провадження для його проведення, відноситься до компетенції слідчого.

Натомість як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_5 під час проведення дізнання відмовився давати показання, щодо обставин, кримінального проступку у вчиненні якого йому було повідомлено про підозру за ч.1 ст.125 України, скориставшись своїм правом, передбаченим положеннями ст.63 Конституції України, не повідомив слідству, можливий на його думку, механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_4 , а отже і не міг приймати участю у проведенні слідчого експерименту одночасно з потерпілою ОСОБА_4 , а тому відсутні підстави для визнання даного доказу неналежним та недопустимим.

Оцінюючи, досліджений в судовому засіданні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень доведена та кваліфікація його діяння за ч.1 ст.125 КК України - правильна.

Відповідно до ст.66 та ст.67 КК України обставин, що пом`якшують покарання не встановлено, а обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а саме, що він по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставини, що обтяжує його покарання, тому суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України необхідне й достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів у виді громадських робіт.

Також, потерпілою цивільним позивачем ОСОБА_4 пред`явлено позов до обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_5 про стягнення 1500 грн. матеріальної та 100 000 грн. моральної шкоди, завданої злочинними діями обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпілий цивільний позивач ОСОБА_4 підтримав позов повністю, просила його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, заподіяних їй ОСОБА_5 вона вимушена була звернутись за консультацією до лікаря в м.Хмельницькому на що витрачено 500 грн. та 1000 грн. на проїзд, а також вона купували ліки, однак чеки не збереглись. Крім того, вона відчувала біль, фізичні та психологічні страждання, через що був порушений нормальний ритм її життя, чим заподіяно їй обвинуваченим моральну шкоду в 100 000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_5 позов не визнав та заперечив проти його задоволення, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог.

Заслухавши сторони та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов потерпілої цивільного позивача ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала та згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимови цивільного позивача ОСОБА_5 в частині стягнення з обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_5 1500 грн. матеріальної шкоди, як зазначає позивач, затрачені на послуги лікаря, проїзд та купівлю ліків, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що саме ці витрати нею були понесенні, внаслідок протиправних дій обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_5 .

Так, відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, в силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Згідно роз`яснень, даних у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду, фізичні та душевні страждання потерпілого, який у зв`язку з даною подією переніс стрес, вимушений був змінити звичний спосіб життя, докладати додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Крім того, потерпілому було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад його здоров`я, внаслідок чого він переніс фізичний біль, змушений був вживати додаткових заходів щодо відновлення стану свого здоров`я та реабілітації.

Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі 10 000 грн.

Така грошова сума, на думку суду є виваженою та справедливою, як стосовно потерпілої так і обвинуваченого.

Питання речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 10 000 грн. моральної шкоди, а у решті позову - відмовити.

Початком строку відбування покарання рахувати день звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішенням судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Негайно вручити копію вироку після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1