Провадження № 1-кп/466/465/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001649 від 22 листопада 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України , -

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 22 листопада 2024 року, приблизно о 08 годин 51 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz C200», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Ждахи міста у напрямку до перехрестя із вул. Варшавська міста Львова, на перехресті вул. Ждахи Варшавська, що у місті Львові, грубо порушив вимого п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку; «пішохідний перехід» - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.38.1 «Пішохідний перехід», 5.38.2 «Пішохідний перехід», 5.39 «Діагональний пішохідний перехід», 5.40.1 «Підземний пішохідний перехід», 5.40.2 «Підземний пішохідний перехід», 5.41.1 «Надземний пішохідний перехід», 5.41.2 «Надземний пішохідний перехід», дорожньою розміткою 1.14.1 Розмітка 1.14.1 «зебра», 1.14.2 Розмітка 1.14.2, 1.14.3 Розмітка 1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки шириною тротуарів чи узбіч; п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він був неуважний, не стежив за дорожньої обстановки та її зміною, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, з моменту, коли мав об`єктивну можливість виявити, що перед керованим ним автомобілем на проїзну частину дороги виходить пішохід ОСОБА_6 , яка рухалась по пішохідному переході, з права на ліво по ходу його руху, не надав перевагу пішоходу, в результаті чого розпочав рух та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого колінного суглобу та лівої гомілки, імпресійний перелом латирального надвиростка великогомілкової кістки із поширенням лінії перелому на міжвиросткове підвищення, які згідно висновку судово-медичного експерта № 415/24 від 28.11.2024 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

На адресу суді надійшла заява потерпілої ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з її примиренням з обвинуваченим, а також зазначає, що жодних претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 вона немає, заподіяна їй внаслідок ДТП шкода відшкодована ОСОБА_4 у повному обсязі. Крім того, потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення вказаної заяви, зазначивши, що обвинувачений ОСОБА_4 примирився з потерпілою ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , а також закриття провадження по справі на підставі ст.46 КК України.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст.288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Враховуючи вимоги ст. 46 КК України, те, що ОСОБА_4 уперше вчинив кримінальне правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_4 через його необережність, потерпіла претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, обвинувачений і потерпіла однозначно заявили та підтвердили, що вони примирилися і просять закрити кримінальне провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та вважає можливим згідно ст. 46 КК України кримінальне провадження закрити, а ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Mercedes-Benz C200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 22.11.2024 визнаний речовим доказом, слід повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

З підстав ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт, накладений на майно в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України до складу процесуальних витрат входять, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням експертів.

При цьому, положеннями ч.1 ст.126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, законодавчих обмежень для вирішення судом питання стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у справі судовим рішенням у формі ухвали немає, більш того, можливість такого прямо передбачена положеннями ч.1 ст.126 КПК України.

Крім цього, у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат; суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також у своїй постанові від 29.09.2021 року Верховний Суд у справі №342/1560/20 (провадження № 51-2331км21) констатував, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічно таку ж позицію, де особу звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, підтримав Верховний Суд у постанові від 01.02.2024року в справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23), вказавши, що закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє таку особу від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

За таких обставин, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути в користь держави 3979,50 грн. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/114-24/28512-ІТ від 05.12.2024.

Керуючись ст. ст. 285, 288 КПК України, ст. 46 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001649 від 22 листопада 2024 року - закрити.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Mercedes-Benz C200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 22.11.2024 визнаний речовим доказом - повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2024 року, на автомобіль марки «Mercedes-Benz C200», реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави:

- 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн., 50 коп. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/114-24/28512-ІТ від 05.12.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1