Справа №345/939/25
Провадження № 1-кс/345/280/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, по кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 05.01.2025,яке надійшло до суду 27.03.2025,-

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ Калуського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовує тим, що 05.01.2025 близько 11:15 год. в денну пору доби, без опадів та туману, водій ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем марки Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по вул. Шевченка в смт. Войнилів Войнилівської ТГ Калуського району Івано-Франківської області у напрямку м. Бурштин, по дорозі територіального значення Т0910 сполучення Калуш-Бурштин, із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку,покриття асфальтне, без вибоїн, де в той час по краю смуги у напрямку до м. Калуш рухались малолітні пішоходи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які ідучи, грались, при цьому виходили на проїзну частину дороги.

Водій ОСОБА_4 маючи об`єктивну можливість бачити малолітніх пішоходів, які будучи захоплені рухливими іграми ішли йому на зустріч, наближаючись до них завчасно не зменшив швидкість, щоб мати змогу уникнути наїзду на пішохода при виникненні небезпечної обстановки, продовжив рух.

В той час пішохід ОСОБА_6 в районі розташування будинку №111, по вул. Шевченка почав перетинати проїзну частину дороги із ліва на право відносно напрямку руху транспортного засобу, а водій ОСОБА_4 проявивши неуважність, завчасно не відреагував на небезпеку, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 .

При цьому водій ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме:

п. 1.3, який вказує, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5, який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 1.7, який вказує, що водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності;

п. 2.3 «б», який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

п. 2.3 «д», не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12.3, який вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із переломом лобної кістки справа, забоєм головного мозку легкого ступеню тяжкості, підшкірною гематомою та саднами в ділянці голови, які згідно висновку експерта від 12.03.2025 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечні для життя в момент спричинення.

27.03.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Юнашків, Рогатинського району, Івано-Франківської області, жителю АДРЕСА_1 , не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядом місця події, протоколом допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , висновком експерта № СЕ-19/109-25/737-ІТ, висновком експерта № СЕ-19/109-25/781-ІТ, висновком експерта № СЕ-19/109-25/737-ІТ, протоколами слідчих експериментів із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , висновком експерта № 30, висновком експерта № СЕ-19/109-25/3628-ІТ, висновком експерта № 348/25-28, повідомленням про підозру ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

З метою забезпечення дієвості даного запобіжного заходу вважає доцільним покладення на підозрюваного наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Івано-Франківського району без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила суд його задоволити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Дане клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваної, враховую вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених ст. 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядом місця події, протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , висновком експерта №СЕ-19/109-25/737-ІТ, висновком експерта №СЕ-19/109-25/781-ІТ, висновком експерта №СЕ-19/109-25/737-ІТ, протоколами слідчих експериментів із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , висновком експерта №30, висновком експерта №СЕ-19/109-25/3628-ІТ, висновком експерта №348/25-28, повідомленням про підозру ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти до висновку, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 .

Окрім цього, застосування запобіжних заходів можливо за наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які існують та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування суду та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, про існування ризиків стверджує те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину у виді позбавлення волі та уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може виїхати за межі Івано-Франківського району, або ж з метою уникнути відповідальності, чинити тиск на вказаних учасників кримінального провадження.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання є виправданим і таким, що відповідає кримінально-процесуальному закону та суспільним інтересам, у зв`язку з чим дане клопотання підлягає задоволенню, з покладенням на підозрюваного передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, про які просить прокурор та слідчий.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 182, 194 КПК України, слідчий судя, -

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки передбачені п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Івано-Франківського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи.

Строк дії покладених обов`язків визначити на 60 днів та застосовуються з дати винесення ухвали 28.03.2025 до 26.05.2025 року включно.Продовження даного строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя: