Номер провадження: 11-кп/813/943/25
Справа № 523/8535/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_15 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000022, внесеному до ЄРДР 03 травня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, одруженого, маючого на утримані двоє малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Грозний Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого неофіційно на 7 км, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Роздільна Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого на території України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, фізична особа підприємець, раніше не судимого, фактично зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 визнано винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, та кожному окремо, призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язано ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, застосований відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою - змінено, звільнено останніх з-під варти у залі суду.

Запобіжний захід, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, після набрання вироком законної сили, припиняє свою дію та підлягає скасуванню.

Вироком також вирішено питання щодо процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

Вироку суду першої інстанції встановлено, що відповідно пред`явленого обвинувачення, наприкінці квітня 2022 року ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , будучи достовірно обізнаними, що на території України оголошений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_16 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та продовженого Указами Президента України за №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., затверджених Законами України №2119-ІХ від 15.03.2022р., №2212-ІХ від 21.04.2022р., №2263-ІХ від 22.05.2022р., діючи навмисно з корисливих мотивів за попередньою змовою відповідно розробленого єдиного плану, достовірно знаючи про боргові зобов`язання потерпілого ОСОБА_17 у розмірі 6000 гривень перед невстановленою досудовим слідством особою, під приводом боргу іншій особі, висунули ОСОБА_17 незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 100000 гривень, яка супроводжувалася погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які потерпілий сприймав як реальні.

В подальшому, 5.05.2022 року, приблизно о 16:00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, відповідно розподілених ролей, згідно яких ОСОБА_9 та ОСОБА_7 була відведена роль хороших хлопців, які нібито допомагають ОСОБА_17 , а ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виступали в ролі поганих хлопців, які чинили тиск на потерпілого, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , прибули до центрального входу Міської клінічної лікарні №11, розташованої по вул. Ак. Воробйова, 5 у м. Одесі на зустріч з ОСОБА_17 , яка була раніше призначена, де отримали від останнього частину грошових коштів у розмірі 5000 гривень, при цьому з метою залякування потерпілого для подальшого отримання грошових коштів, у разі невиконання їхньої незаконної вимоги, продовжували погрожувати ОСОБА_17 заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, які потерпілий сприймав як реальні, крім того в цей час ОСОБА_10 наніс ОСОБА_17 один удар рукою в область обличчя.

Продовжуючи реалізацію заздалегідь обумовленого злочинного наміру, 10.05.2022 року, приблизно о 15:30 годині, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , діючи навмисно за попередньою змовою з корисливих мотивів, спрямованого на незаконне вимагання грошових коштів, знову прибули до центрального входу Міської клінічної лікарні №11, розташованої по вул. Ак. Воробйова, 5 у м. Одесі, з метою отримання залишку загальної суми, яку вимагали з ОСОБА_17 , де за їхньою вимогою потерпілий передав їм грошові кошти у сумі 30000 гривень, після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 були затримані співпрацівниками СБУ на місці скоєння злочину.

За результатами судового розгляду суд першої інстанції кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 за ч.2 ст. 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, оскільки надані стороною обвинувачення докази не підтверджують наявності в діях обвинувачених кваліфікуючої ознаки за ч.4 ст.189 КК України «в умовах воєнного стану».

Вимоги апеляційної скарги.

Прокурор Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_15 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду, неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, з огляду на наступне:

- судом першої інстанції безпідставно перекваліфіковані дії обвинувачених з ч.4 ст. 189 КК України на ч. 2 ст. 189 КК України, оскільки під час допиту потерпілий ОСОБА_17 і свідок ОСОБА_18 однозначно стверджували про початок вимагання наприкінці квітня- травня 2022 року, тобто, в умовах воєнного стану. Крім того, вказані показання узгоджуються з протоколами НСРД. Проте, судом першої інстанції невмотивовано надано перевагу свідченням обвинувачених щодо часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- судом першої інстанції безпідставно визнано недопустимими доказами протоколи НСРД, оскільки, як свідчать протоколи про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27 липня 2022 року, усім підозрюваним та захисникам відповідно до ст. 290 КПК України були відкритті матеріали кримінального провадження, що вони підтвердили 27 липня 2022 року своїми підписами без зауважень чи клопотань. До того ж, напротязі усього судового розгляду, який тривав більше двох років, будучу обізнана з доказами, сторона захисту не зверталась до сторони обвинувачення або до суду щодо необхідності ознайомитися з будь-якими матеріалами кримінального провадження до моменту їх безпосереднього дослідження судом. З урахуванням наведеного, на думку прокурора, пасивна реалізація права на ознайомлення не впливає на право обвинувачених, оскільки доступ до матеріалів був наданий стороні захисту.

Враховуючи наведене, прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвали новий вирок, яким визнати винним:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Під час перегляду вироку в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, просить повторно дослідити:

-подану 03.05.2022 до УСБУ в Одеській області письмову заяву потерпілого ОСОБА_17 про скоєння злочину (т. 2, а.с. 5);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2022 за участю свідка ОСОБА_18 (т. 2 а.с. 6-13);

-протокол про результати НСРД у виді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 31.05.2022 (т. З а.с. 116-118);

-протокол про результати НСРД у виді аудіо,- відеоконтролю від 10.05.2022, з додатками (т. 3, а.с. 198-215);

-протокол про результати НСРД у виді аудіо,- відеоконтролю від 31.05.2022, з додатками (т. 3, а.с. 133-138);

-протокол відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні. Повторно допитати потерпілого ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_18 ; провести одночасний допит між потерпілим ОСОБА_17 та обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 .

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_17 про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином (зворот а.с. 154 т.7) та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухавши думку прокурора, обвинувачених та захисників, які вважала за можливим проводити розгляд справи за відсутності потерпілого ОСОБА_17 , апеляційний суд дійшов висновку розглядати апеляційну скаргу за відсутності потерпілого, оскільки апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення останнього про призначення судового засідання в апеляційному суді, а також, що участь потерпілого у даному випадку є необов`язкова.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_15 та просила задовольнити її у повному обсязі.

Сторона захисту уважала апеляційну скаргу сторони обвинувачення необґрунтованою і просила залишити її без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч. 2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

За результатами апеляційного перегляду вироку районного суду апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог КПК України, які у відповідності до положень ст. 412 КПК України тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в районному суді, з огляду на таке.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку, у разі визнання особи винуватою зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду і постановленні вироку відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 суд першої інстанції не дотримався, що у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України тягне за собою скасування вироку.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягають у тому, що суд не сформулював обвинуваченнявідносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , яке визнане районним судом доведеним та за яким суд визнав обвинувачених винними.

Положеннями ч. 1 ст. 91 КК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Як свідчить зміст оскаржуваного вироку, суд першої інстанції дії ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 за результатами судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000022, внесеному до ЄРДР 03 травня 2022 року перекваліфікував з ч. 4 ст. 189 КК України на ч. 2 ст. 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та його вина доведена в повному обсязі.

Разом з цим, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду (із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення), а зазначив лише викладенням формулювання обвинувачення органу досудового розслідування та мотивами перекваліфікації дій ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.

У зв`язку з відсутністю у мотивувальній частині вироку чіткого формулювання обвинуваченому, вирок суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Апеляційний суд звертає увагу, що правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема: в постанові Верховного Суду від 01.03.2018 року по справі №466/9158/14-к (провадження №51-645 км18); в постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року по справі №521/11693/16-к (провадження №51-380 км17).

Таким чином, апеляційний суд констатує, що встановлені порушення, які були допущені судом першої інстанції при ухвалені вироку, з урахуванням положень ст. 2, 7, 9, 409, 412, 415 КПК України, є істотними та такими, що тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Водночас згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, скасовуючи вирок та призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судове провадження у відповідності до вимог КПК України та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону, та забезпечить неухильне виконання положень ст. 2, 7 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції, який ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргупрокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_15 задовольнити частково.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000022, внесеному до ЄРДР 03 травня 2022 року, відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000022, внесеному до ЄРДР 03 травня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4