ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6913/24
Провадження № 1-в/210/1142/24
У Х В А Л А

іменем України

30 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.07.2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 24.10.2023 року зупинено судове провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту звільнення його з військової служби, чи закінчення воєнного стану або особливого періоду.

Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 18.03.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід Держави України.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2024 року виконувати самостійно.

18.07.2024 року вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн виконувати самостійно. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчисляти з 07 червня 2023 року.

23.10.2024 року ухвалою Сихівського районного суду м. Львова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000681 від 10.08.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинністю закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

29.10.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області виправлено описку в резолютивній частині вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2024 року, виклавши абзац четвертий резолютивної частини у наступній редакції: «Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчисляти з 07 червня 2024 року.»

05.11.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000571 від 17.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2024 року звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами: від 26.03.2024 року, сума матеріальної шкоди становить 902,00 грн., від 30.03.2024 року, сума матеріальної шкоди становить 1318,60 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2024 на рівні 3028,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2024 рік, становить 1514,00 грн (3028,00 грн *50% = 1514,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2024 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 3028,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Так, застосувати Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» до вироку Галицького районного суду м. Львова від 14.07.2023 року не можливо, оскільки даний вирок оскаржується в Львівському апеляційному суді.

За вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, яка не підпадає під дію Закону №3886?IX, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Від покарання, призначеного за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2024 року, ОСОБА_4 було звільнено ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2024 року у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1