АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №491/1009/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9

представника ювенальної превенції Подільського РУП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_10

представника служби у справах дітей Ананьївської міської ради - ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2024 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09 вересня 2022 року органом 5123, уродженця м. Ялта АР Крим, українця, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, учня ДНЗ «Ананьївський професійний аграрний ліцей», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 09 вересня 2022 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , уродженця м. Ялта АР Крим, українця, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, учня ДНЗ «Ананьївський професійний аграрний ліцей», зареєстрованого в АДРЕСА_3 , фактично мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2024 року близько 01 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_5 , та, переконавшись у відсутності в домоволодінні власника чи інших осіб, вирішили вчинити крадіжку належного ОСОБА_9 майна. У той же день та час ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел та корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна задля власного збагачення, у період дії воєнного стану, який введено на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХвід 24.02.2022 та продовженого відповідно до Указу Президента України №469/2024 від 23.07.2024 (затвердженого Законом України від 23.07.2024 №3891-IX), умисно, діючи з урахуванням сприятливої для них обстановки, яка на їх переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу зайшли з боку проїзної частини вулиці у неогороджений двір домоволодіння ОСОБА_9 , де ОСОБА_6 залишився у дворі, спостерігаючи за обстановкою на випадок непередбаченої появи будь-якої особи, яка могла б завадити вчиненню крадіжки, в той час як ОСОБА_4 руками відкрив металевий засув на вхідних дверях підсобного приміщення домоволодіння ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 проникли всередину, звідки таємно викрали належний ОСОБА_9 бувший у використанні велосипед марки «Prophеte» моделі «Geniesser City Bike» вартістю 3897,80 гривень. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 підійшли до житлового будинку, розташованого на території домоволодіння ОСОБА_9 , де ОСОБА_4 розбив ногою шибку на вікні, після чого відчинив вікно та через віконний отвір ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проникнули всередину будинку, звідки таємно викрали належний ОСОБА_9 бувший у використанні шуруповерт «Temp» моделі «Да-18-2» вартістю 480 гривень. Заволодівши майном ОСОБА_9 , ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 залишили домоволодіння ОСОБА_9 , а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4377 гривень 80 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) скоєна за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Після оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта, судом було встановлено особи обвинувачених та роз`яснено їм суть обвинувачення, постановлено питання обвинуваченим про те, чи зрозуміле їм обвинувачення, чи визнають вони себе винними і чи бажають давати показання.

На зазначене питання обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомили, що обвинувачення їм зрозуміле, свою вину вони визнають повністю та бажають давати суду показання.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядку їх дослідження.

Прокурор зазначила, що враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї вини, добровільності позиції обвинувачених, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачені розуміють суть обвинувачення та не оспорюють фактичні обставини справи, що підтверджується їх показанням, наданими у судовому засіданні, вона вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитами обвинувачених, а також дослідженням доказів, що характеризують особи обвинувачених, а також підтверджують процесуальні витрати. Також прокурор вважала за доцільне оголосити в судовому засіданні складені органом пробації досудові доповіді відносно обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , їхні законні представники та захисник, представник ювенальної превенції Подільського РУП ГУНП в Одеській області, а також представник служби у справах дітей Ананьївської міської ради з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодились.

Судом у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, прокурор та обвинувачені, їхні законні представники та захисник, представник ювенальної превенції Подільського РУП ГУНП в Одеській області, а також представник служби у справах дітей Ананьївської міської ради зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинувачених, дослідження доказів, що характеризують особи обвинувачених та підтверджують процесуальні витрати, а також вивчення досудових доповідей, наданих органом пробації, а також вирішення питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що вони з ОСОБА_6 були у знайомих. Потім вони проводили друзів, з ОСОБА_6 вдвох проходили повз домоволодіння потерпілого. ОСОБА_4 пояснив, що він зайшов на територію домоволодіння, щоб подивитися, що там, потім зайшов ОСОБА_6 .. Він розбив вікно, після чого вони з ОСОБА_6 залізли у приміщення, звідки викрали шуруповерт та пішли. Потім вони прийшли і проникли в сарай на території домоволодіння потерпілого, звідки викрали велосипед, після чого з викраденим пішли з вказаного домоволодіння. ОСОБА_4 пояснив, що шкодує про вчинене, висновки зробив і не буде вчиняти подібного в майбутньому, вони повернули потерпілому викрадене майно. ОСОБА_4 також пояснив, що умови проживання в нього нормальні, сім`я складається з нього, його матері та брата, дорослі підбурювачі відсутні. За місцем навчання в нього нормальні стосунки, навчається він посередньо, намагається також підробляти.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 04 серпня 2024 року вони разом з ОСОБА_4 проникли до сараю, відкривши замок, а до будинку через вікно, шибку якого розбив ОСОБА_4 .. Потім вони здійснили крадіжку шуруповерта та велосипеда з домоволодіння потерпілого. ОСОБА_6 зазначив, що вони з ОСОБА_4 заздалегідь не домовлялись про вчинення вказаної крадіжки, в них раптово виникло таке бажання. Він засуджує свій вчинок, вважає свій вчинок безглуздим, зробив відповідні висновки про неможливість повторення такого. ОСОБА_6 пояснив, що забезпечений всім необхідним, отримує стипендію в розмірі 450 гривень. Вони з ОСОБА_4 нічого не планували робити з викраденим майном. За місцем навчання в нього нормальні стосунки, ніхто з дорослих не підбурював їх на вчинення вказаної крадіжки, на даний час намагається підробляти.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначив, що викрадені в нього вище зазначені велосипед та шуруповерт йому повернуті. Вирішення питання щодо покарання, яке має бути призначене обвинуваченим, залишає на розсуд суду.

Після допиту обвинувачених прокурором було оголошено та надано для долучення до матеріалів справи докази, які характеризують обвинувачених, а також підтверджують процесуальні витрати та речові докази, а саме:

-постанову про призначення групи прокурорів від 07 серпня 2024 року;

-постанову слідчого від 07 серпня 2024 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, відповідно до якої: дві музичні колонки марки «Sven», моделі «AF-11».; колонку від акустичної системи марки «Маяк».; комп`ютерну клавіатуру марки «Gembird»; машинку для стрижки марки «Viconte» моделі «VC-1461»; машинку для стрижки марки «RafSky»; велосипед марки «Prophеte» моделі «Geneisser Cite Bike», визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 ;

-постанову слідчого від 07 серпня 2024 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, відповідно до якої: електричний чайник марки «Grunhelm» моделі «РТ-316», шуруповерт марки «Temp» моделі «ДА-18-2», визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 ;

-розписку потерпілого ОСОБА_9 від 07 серпня 2024 року про отримання речових доказів на відповідальне зберігання;

-заву потерпілого ОСОБА_9 від 01 жовтня 2024 року про надання працівникам поліції б/в велосипеда марки «Prophеte» моделі «Geneisser Cite Bike» для проведення товарознавчої експертизи;

-постанову слідчого від 14 серпня 2024 року про призначення експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» щодо визначення вартості шуруповерта марки «Temp» моделі «ДА-18-2»;

-супровідний лист про направлення постанови про призначення експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів»;

-супровідний лист про направлення висновку експерта №СЕ-19/116-24/16668-ТВ від 26 серпня 2024 року;

-довідку про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-24/16668-ТВ від 26 серпня 2024 року, відповідно до якої вартість проведеної експертизи становить 1135 гривень 92 копійки;

-висновок експерта №СЕ-19/116-24/16668-ТВ від 26 серпня 2024 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого ринкова вартість шуруповерта марки «Temp» моделі «ДА-18-2» за цінами вторинного ринку України станом на 04 серпня 2024 року могла становити 480 гривень 00 копійок;

-постанову слідчого від 21 жовтня 2024 року про призначення експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» щодо визначення вартості б/в велосипеда марки «Prophеte»;

-супровідний лист про направлення постанови про призначення експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів»;

-супровідний лист про направлення висновку експерта №СЕ-19/116-24/21873-ТВ від 23 жовтня 2024 року;

-довідку про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-24/21873-ТВ від 22 жовтня 2024 року, відповідно до якої вартість проведеної експертизи становить 1591 гривня 80 копійок;

-висновок експерта №СЕ-19/116-24/21873-ТВ від 22 жовтня 2024 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого ринкова вартість б/в велосипеда марки «Prophеte» зі сталевою рамою та колесами 28 дюймів за цінами вторинного ринку України станом на 04 серпня 2024 року могла становити 3897 гривень 80 копійок;

-заяву потерпілого ОСОБА_9 від 23 жовтня 2024 року про отримання ним вище вказаного велосипеда у справному стані;

-копію рапорту працівника поліції від 04 жовтня 2024 року, відповідно до якого за фактом крадіжки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з домоволодіння ОСОБА_9 двох музичних колонок марки «Sven», моделі «AF-11».; колонки від акустичної системи марки «Маяк».; комп`ютерну клавіатуру марки «Gembird»; машинки для стрижки марки «Viconte» моделі «VC-1461»; машинки для стрижки марки «RafSky», електричного чайника марки «Grunhelm» моделі «РТ-316», ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підлягають адміністративній відповідальності за ст.51 КУпАП, оскільки матеріальна шкода, завдана ОСОБА_9 , не перевищує встановлену на законодавчому рівні суму викраденого майна;

-копію паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 09 вересня 2022 року органом 5123 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-супровідний лист Ананьївської міської на запит слідчого;

-характеристику №446 від 18 серпня 2024 року, видану старостою Байтальського старостинського округу Ананьївською міської територіальної громади, відповідно до якої ОСОБА_6 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , за час його проживання за вказаною адресою скарг та заяв від сусідів на нього не надходило;

-довідку про склад сім`ї №447 від 16 серпня 2024 року, видану старостою Байтальського старостинського округу Ананьївською міської територіальної громади, відповідно до якої до складу сім`ї ОСОБА_6 входить його мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-запит слідчого щодо надання акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_6 ;

-супровідний лист про надання акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_6 ;

-актом обстеження умов проживання від 10 вересня 2024 року, відповідно до якого за місцем мешкання ОСОБА_6 умови проживання задовільні частково;

-запит слідчого про надання довідки про перебування ОСОБА_6 на обліку у службі у справах дітей Ананьївської міської ради;

-листом Ананьївської міської ради №04-32/2773 від 17 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_6 перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Ананьївської міської ради з підстав перебування дитини у конфлікті із законом;

-запит слідчого про надання довідки про перебування ОСОБА_6 на обліку в підлітковому кабінеті;

-лист КНП «Ананьївський центр первинної медико-санітарної допомоги Ананьївської міської ради» №357 від 04 вересня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_6 не є декларантом КНП «Ананьївський центр первинної медико-санітарної допомоги Ананьївської міської ради»;

-запит слідчого про надання інформації за місця навчання ОСОБА_6 ;

-довідку Державного навчального закладу «Ананьївський професійний аграрний ліцей» №217 від 06 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_6 навчається у вказаному ліцеї в групі 7 МСТУ - електрозварник, денна форма навчання, ІІ рівень акредитації, з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року;

-характеристику Державного навчального закладу «Ананьївський професійний аграрний ліцей» №308 від 06 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_6 за місцем навчання характеризується задовільно;

-запит слідчого про надання довідки про перебування ОСОБА_6 на обліку у лікарня-нарколога та лікаря-психіатра;

-довідку КНП «Ананьївська багатопрофільна міська лікарня Ананьївської міської ради» №238 від 20 серпня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_6 на обліку у лікарня-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

-вимога слідчого про надання довідки про перебування ОСОБА_6 на обліку ювенальної превенції;

-лист СПД №1 ВП №1 Подільського РУП в Одеській області №66.3.1-5212 від 16 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на профілактичному обліку в СПД №1 ВП №1 Подільського РУП в Одеській області, на обліку ювенальної превенції як «Дитина правопорушник» не перебував та не перебуває;

-вимога на судимість, відповідно до якої ОСОБА_6 станом на 10 жовтня 2024 року є раніше не судимою особою;

-запит слідчого про надання інформації про перебування ОСОБА_6 на обліку в органі пробації;

-лист Подільського РС №1 Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області №66.3-1/4279 від 14 серпня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_6 у Подільському РС №1 Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області на обліку не перебував та не перебуває;

-копію паспорта громадянина України № НОМЕР_4 , виданого 26 лютого 2025 року органом 5136 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-копію паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 09 вересня 2022 року органом 5123 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-супровідний лист Ананьївської міської ради на запит слідчого;

-характеристику №444 від 16 серпня 2024 року, видану старостою Байтальського старостинського округу Ананьївською міської територіальної громади, відповідно до якої ОСОБА_4 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , за час його проживання за вказаною адресою скарг та заяв від сусідів на нього не надходило;

-довідку про склад сім`ї №445 від 16 серпня 2024 року, видану старостою Байтальського старостинського округу Ананьївською міської територіальної громади, відповідно до якої до складу сім`ї ОСОБА_4 входять: мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брат - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-запит слідчого про надання довідки про перебування ОСОБА_4 на обліку в підлітковому кабінеті;

-лист КНП «Ананьївський центр первинної медико-санітарної допомоги Ананьївської міської ради» №356 від 04 вересня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 є декларантом КНП «Ананьївський центр первинної медико-санітарної допомоги Ананьївської міської ради» т має чинну декларацію з сімейним лікарем ОСОБА_14 ;

-запит слідчого про надання інформації за місця навчання ОСОБА_4 ;

-довідку Державного навчального закладу «Ананьївський професійний аграрний ліцей» №218 від 06 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 навчається у вказаному ліцеї в групі 7 МСТУ - електрозварник, денна форма навчання, ІІ рівень акредитації, з 01 вересня 2022 року по 30 червня 2025 року;

-характеристику Державного навчального закладу «Ананьївський професійний аграрний ліцей» №307 від 06 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 за місцем навчання характеризується задовільно;

-запит слідчого про надання довідки про перебування ОСОБА_4 на обліку у лікарня-нарколога та лікаря-психіатра;

-довідку КНП «Ананьївська багатопрофільна міська лікарня Ананьївської міської ради» №239 від 20 серпня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 на обліку у лікарня-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

-запит слідчого про надання довідки про перебування ОСОБА_4 на обліку у службі у справах дітей Ананьївської міської ради;

-листом Ананьївської міської ради №04-32/2774 від 17 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Ананьївської міської ради з підстав перебування дитини у конфлікті із законом;

-запит слідчого щодо надання акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 ;

-супровідний лист про надання акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 ;

-актом обстеження умов проживання від 10 вересня 2024 року, відповідно до якого за місцем мешкання ОСОБА_15 умови проживання задовільні частково;

-вимога слідчого про надання довідки про перебування ОСОБА_4 на обліку ювенальної превенції;

-лист СПД №1 ВП №1 Подільського РУП в Одеській області №66.3.1-5211 від 16 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 на профілактичному обліку в СПД №1 ВП №1 Подільського РУП в Одеській області, на обліку ювенальної превенції як «Дитина правопорушник» не перебував та не перебуває;

-вимога на судимість, відповідно до якої ОСОБА_4 станом на 10 жовтня 2024 року є раніше не судимою особою;

-запит слідчого про надання інформації про перебування ОСОБА_4 на обліку в органі пробації;

-лист Подільського РС №1 Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області №66.3-1/4280 від 14 серпня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 у Подільському РС №1 Філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області на обліку не перебував та не перебуває;

Заперечень або доповнень до зазначених доказів від учасників процесу не надходило, за їх згодою зазначені докази було долучено до матеріалів справи.

Крім того, від представника Подільського районного відділу №1 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшли матеріали досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_6 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - низький. Також зазначено, що для попередження скоєння повторного правопорушення з ОСОБА_6 працівниками Подільського РС №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області необхідно проводити соціально-виховні заходи, такі як: консультації психолога (за наявності), з метою усвідомлення життєвих цілей, розвитку комунікативних навичок, планування майбутнього життя; тренінги з метою профілактики негативних явищ (алкогольної, наркотичної залежностей, тютюнонаління) та профілактики соціально небезпечних захворювань (ІПСШ, ВІЛ/СНІД, туберкульоз, гепатити). Необхідно допомогти йому зрозуміти, що саме необхідно змінити в житті, змінити мотивацію для того щоб він самостійно міг планувати своє майбутнє, відмовився від можливості скоєння правопорушень. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, саме продовження навчання з метою отримання професії.

Також, від представника Подільського районного сектору №1 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшли матеріали досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, не становитиме високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб). Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - низький. Також зазначено, що для попередження скоєння повторного правопорушення з ОСОБА_4 працівниками Подільського РС №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області необхідно проводити соціально-виховні заходи, такі як: консультації психолога (за наявності), з метою усвідомлення життєвих цілей, розвитку комунікативних навичок, планування майбутнього життя; тренінги з метою профілактики негативних явищ (алкогольної, наркотичної залежностей, тютюнонаління) та профілактики соціально небезпечних захворювань (ІПСШ, ВІЛ/СНІД, туберкульоз, гепатити). Необхідно допомогти йому зрозуміти, що саме необхідно змінити в житті, змінити мотивацію для того щоб він самостійно міг планувати своє майбутнє, відмовився від можливості скоєння правопорушень. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, саме продовження навчання з метою отримання професії.

Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасникам процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, чи можливо закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.

На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.

Враховуючи викладене судом без видалення до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перехід до судових дебатів.

У судових дебатах:

Прокурор Любашівської окружної прокуратури пояснила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. ОСОБА_6 дав свідчення, визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, повідомив причини скоєння вказаного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, обіцяв більше такого не робити та зробив для себе відповідні висновки, співпрацював зі слідством, повернув потерпілому викрадене, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках не перебуває, кримінальне правопорушення вчинив більше для розваги, не усвідомлюючи наслідки, аніж для власного збагачення, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення низький, а тому просила визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, при призначенні покарання просила суд застосувати ст.69 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік із застосуванням положень ст.591 КК України.

Також, прокурор зазначила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. ОСОБА_4 теж дав свідчення, визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, повідомив причини скоєння вказаного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, обіцяв більше такого не робити та зробив для себе відповідні висновки, співпрацював зі слідством, повернув потерпілому викрадене, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках не перебуває, кримінальне правопорушення вчинив більше для розваги, не усвідомлюючи наслідки, аніж для власного збагачення, згідно досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення низький, а тому просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, при призначенні покарання просила суд застосувати ст.69 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік із застосуванням положень ст.591 КК України. Також просила стягнути з законних представників обвинувачених судові витрати на проведення судових товарознавчих експертиз, а також долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Потерпілий в судових дебатах зазначив, що вирішення питання покарання, яке має бути призначене обвинуваченим, залишає на розсуд суду.

Захисник обвинувачених - ОСОБА_8 в судових дебатах пояснила, що обвинувачені свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнали повністю, не розуміли наслідки вчиненого ними діяння, ніхто не чинив на них вплив, кримінальне правопорушення вчинили більше з цікавості, а тому вважає, що доцільним буде встановлення відносно них саме пробаційного нагляду строком на 1 рік з відповідними обмеженнями.

Представник служби у справах дітей Ананьївської міської ради ОСОБА_11 в судових дебатах зазначив, що підтримує сторону обвинувачення та захисту, просить врахувати вік обвинувачених, те, що вони щиро розкаялись у вчиненому, повернули викрадене майно, чим відшкодували потерпілому завдану матеріальну шкоду, а тому він вважає за доцільне призначеними обвинуваченим покарання у виді пробаційного нагляду, про що зазначила прокурор.

Представник ювенальної превенції Подільського РУП ГУНП в Одеській області - ОСОБА_10 не заперечила проти призначення обвинуваченим покарання із застосування ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду.

Законний представник ОСОБА_4 - його мати ОСОБА_5 в судових дебатах зазначила, що повністю погоджується з думкою прокурора.

Законний представник ОСОБА_6 - його мати ОСОБА_7 в судових дебатах також зазначила, що повністю погоджується з думкою прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судових дебатах зазначили, що свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів вони визнають в повному обсязі, усвідомили неправильність та протизаконність свого вчинку, у скоєному щиро розкаюються, просять їх суворо не карати.

В останньому слові обвинувачені зазначили, що у скоєному вони розкаюються, більше такого не повториться, просили суворо не карати.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду підтверджено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

З матеріалів справи встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив 04 серпня 2024 року у віці 17 (сімнадцяти) повних років, а тому він відповідно до ч.1 ст.18 КК України є суб`єктом кримінального правопорушення, підпадає під категорію осіб, зазначених у ч.1 ст.22 КК України, а тому підлягає кримінальній відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ст.ст.7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст.12 КК України злочином, вчиненим ОСОБА_4 , є ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст.67 КК України, відсутні.

Судом також враховується висновок досудової доповіді, складеної Подільським районним відділом №1 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, згідно якого виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, не становитиме високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб), ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - низький.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено накладення на особу покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

При цьому, визначаючи щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання ОСОБА_4 факту вчинення кримінального правопорушення, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому злочині, про що він висловив щирий жаль з приводу цього та заявив про публічний осуд своєї поведінки в суді. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт надання обвинуваченим в суді правдивих показів, добровільне повернення викраденого майна потерпілому.

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, те, що кримінальне правопорушення він вчинив у неповнолітньому віці, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується задовільно, за місцем навчання посередньо, проживає у сім`ї з матір`ю та братом, має задовільні умови проживання, тобто, має міцні соціальні зв`язки, засуджує вчинене ним.

З урахуванням наведених обставин та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та дає підстави для застосування ст.69 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Колегія суддів третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 03 лютого 2021 року №629/2739/18 зауважила про те, що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 15 лютого 2022 року у справі № 699/434/19 зазначив про те, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст.414 КПК України, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до кримінальних правопорушень якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості кримінального правопорушення, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за кримінальне правопорушення цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

З зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі явно не буде відповідати вимогам справедливості та меті покарання.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме, як було зазначено вище, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, є неповнолітньою особою, повністю визнав себе винним у його вчиненні, активно сприяв розкриттю злочину, засуджує власний вчинок, добровільно повернув потерпілому викрадене майно, шкодує про вчинене, приймаючи до уваги задовільну характеристику обвинуваченого за місцем мешкання та посередню характеристику за місцем навчання, суд дійшов до висновку, що призначаючи покарання можливо застосувати до обвинуваченого положення ст.69 КК України, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК України за цей злочин, а саме пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.1 ст.98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) пробаційний нагляд; 5) позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.101 КК України пробаційний нагляд застосовується до неповнолітніх відповідно до статті 591 цього Кодексу. Пробаційний нагляд стосовно неповнолітніх призначається на строк від одного до двох років.

Частиною 1 ст.103 КК України визначено, що при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Відповідно до ч.1 ст.591 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Частиною 2 ст.591 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст.491 КВК України виконання покарання у виді пробаційного нагляду покладається на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

З урахуванням викладеного, покарання яке має бути призначено ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість злочину, особу винного, та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2 ст.591 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду підтверджено факт скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

З матеріалів справи встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив 04 серпня 2024 року у віці 17 (сімнадцяти) повних років, а тому він відповідно до ч.1 ст.18 КК України є суб`єктом кримінального правопорушення, підпадає під категорію осіб, зазначених у ч.1 ст.22 КК України, а тому підлягає кримінальній відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ст.ст.7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст.12 КК України злочином, вчиненим ОСОБА_6 , є ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст.67 КК України, відсутні.

Судом також враховується висновок досудової доповіді, складеної Подільським районним відділом №1 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, згідно якого виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, не становитиме високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб), ризик вчинення повторного кримінального правопорушення - низький.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено накладення на особу покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

При цьому, визначаючи щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання ОСОБА_6 факту вчинення кримінального правопорушення, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому злочині, про що він висловив щирий жаль з приводу цього та заявив про публічний осуд своєї поведінки в суді. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт надання обвинуваченим в суді правдивих показів, добровільне повернення викраденого майна потерпілому.

При визначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, те, що кримінальне правопорушення він вчинив у неповнолітньому віці, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується задовільно, за місцем навчання посередньо, проживає у сім`ї з матір`ю, має задовільні умови проживання, тобто, має міцні соціальні зв`язки, засуджує вчинене ним.

З урахуванням наведених обставин та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та дає підстави для застосування ст.69 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Колегія суддів третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 03 лютого 2021 року №629/2739/18 зауважила про те, що частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 15 лютого 2022 року у справі № 699/434/19 зазначив про те, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст.414 КПК України, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до кримінальних правопорушень якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості кримінального правопорушення, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за кримінальне правопорушення цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

З зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі явно не буде відповідати вимогам справедливості та меті покарання.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме, як було зазначено вище, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, є неповнолітньою особою, повністю визнав себе винним у його вчиненні, активно сприяв розкриттю злочину, засуджує власний вчинок, добровільно повернув потерпілому викрадене майно, шкодує про вчинене, приймаючи до уваги задовільну характеристику обвинуваченого за місцем мешкання та посередню характеристику за місцем навчання, суд дійшов до висновку, що призначаючи покарання можливо застосувати до обвинуваченого положення ст.69 КК України, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.185 КК України за цей злочин, а саме пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.1 ст.98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) пробаційний нагляд; 5) позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.101 КК України пробаційний нагляд застосовується до неповнолітніх відповідно до статті 591 цього Кодексу. Пробаційний нагляд стосовно неповнолітніх призначається на строк від одного до двох років.

Частиною 1 ст.103 КК України визначено, що при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Відповідно до ч.1 ст.591 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Частиною 2 ст.591 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст.491 КВК України виконання покарання у виді пробаційного нагляду покладається на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

З урахуванням викладеного, покарання яке має бути призначено ОСОБА_6 , враховуючи тяжкість злочину, особу винного, та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.2 ст.591 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню становлять: за проведення судової товарознавчої експертизи від 26 серпня 2024 року №СЕ-19/116-24/16668-ТВ - 1135 гривень 92 копійки, за проведення судової товарознавчої експертизи від 22 жовтня 2024 року №СЕ-19/116-24/21873-ТВ - 1591 гривня 80 копійок, та загальна сума складає 2727 гривень 72 копійки, які мають бути стягнуті з обвинувачених.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обиралися.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

З реєстру матеріалів досудового розслідування та інших матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 366-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, ст.ст.1, 12, 50, 591, 65, 66, 67, 75, 76, 98, 101, 103, 185 ч.4 КК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

У відповідності із п.п.1-3 ч.2 ст.591 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

У відповідності із п.п.1-3 ч.2 ст.591 КК України на ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В силу положень ч.1 ст.492 Кримінально-виконавчого кодексу України строк пробаційного нагляду засудженим обчислювати з дня постановки засуджених на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: 1) б/в велосипеда марки «Prophеte» моделі «Geneisser Cite Bike», шуруповерт марки «Temp» моделі «ДА-18-2», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого, вважати повернутими потерпілому ОСОБА_9 .

Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09 вересня 2022 року органом 5123, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично мешканця АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи Одеським НДЕКЦ МВС України, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області) в сумі 1363 (одна тисяча триста шістдесят три) гривні 86 копійок.

Реквізити для сплати витрат на залучення експерта: Отримувач ГУК в Од. обл./м. Ананьїв/24060300, код ЄДРПОУ - 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок №UA0015634, код БК 24060300 - інші надходження.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 09 вересня 2022 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , фактично мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи Одеським НДЕКЦ МВС України, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області) в сумі 1363 (одна тисяча триста шістдесят три) гривні 86 копійок.

Реквізити для сплати витрат на залучення експерта: Отримувач ГУК в Од. обл./м. Ананьїв/24060300, код ЄДРПОУ - 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок №UA0015634, код БК 24060300 - інші надходження.

Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, їх законним представникам, захиснику обвинувачених, потерпілому та прокурору.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився оголошенням резолютивної частини вироку, копію повного тексту вироку негайно після оголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуюча суддя: ОСОБА_1