Справа № 643/5120/25
Провадження № 1-кс/643/1693/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника скарги ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Московського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0001183,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0001183.

В обґрунтування скарги зазначено, що постановою від 27.02.2025, яка була отримана ОСОБА_3 21.03.2025, кримінальне провадження № 0001183 від 06.08.2020, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Заявник зазначає, що позиція слідчого щодо заявника упереджена, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки винесена незаконно та необґрунтовано, досудове розслідування проведено неповно, не з`ясовано всі обставини вчинення кримінального правопорушення. Протягом часу перебування цього кримінального провадження в провадженні органів досудового розслідування, посадові особи цих органів не виконували належно функції держави щодо ефективного розслідування всіх обставин вчинення злочину.

Заявник зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена в порушення ч. 4, 5 ст. 38, ст. 40 КПК України, слідчим не було дотримано загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України, зокрема верховенства права, законності, рівності перед законом, поваги до людської гідності, змагальності сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2025 скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, витребувано матеріали кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав викладену в скарзі позицію та просив скаргу задоволити.

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду скарги. Водночас 03.04.2025 слідчому судді було надано матеріали кримінального провадження, які витребовувалися згідно ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2025.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши заявника, дослідивши витребувані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 27.02.2025 винесено постанову про закриття кримінального провадження 0001183 від 06.08.2020, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ч. 1 ст. 92 КПК України, вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

У даному випадку, слідчому судді не надано жодних заперечень проти скарги та жодного доказу на підтвердження проведення слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, будь-яких інших слідчих дій в ході даного досудового розслідування, відтак слідчий суддя приходить до висновку, що рішення слідчого від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження 0001183 від 06.08.2020 прийняте передчасно.

Нормами чинного кримінально-процесуального закону врегламентовано, що допущена неповнота слідства може бути усунута вжиттям заходи перевірки всіх нез`ясованих на момент розгляду скарги обставин та проведенням усіх необхідних слідчих дій.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії" від 28.10.1998 (заява № 77617/01)). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" від 08.07.1999 (заява № 23763/94) та "Ґюль проти Туреччини" від 08.06.2010 (заява № 4870/02)).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Таким чином, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення, не допитано всіх свідків, не надана правова оцінка зібраним по справі доказам. Не встановлені інші обставини, на які посилається заявник, які необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що оскаржуване процесуальне рішення про закриття кримінального провадження не можна вважати обґрунтованим та законим, а тому, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою застосування належної правової процедури для виконання завдань кримінального провадження, скаргу належить задоволити.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого постановляється, крім іншого, ухвала про скасування рішення слідчого.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 110, 284, 303-304, 306-307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 27.02.2025 про закриття кримінального провадження № 0001183 - задоволити, а зазначену постанову - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1