Справа№ 953/7465/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 22.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2025 за ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, зареєстрованого місця проживання не має, проживав за адресою: АДРЕСА_4 , в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 приблизно о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував зі своїми знайомими, неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з особою, анкетні дані якої не встановлено в ході розгляду, за адресою: м. Харків, вул. Миколаївська, 4, біля ресторану «Япошка», діючи спільно у групі, що виразилось у вчиненні злочинних дій за мовчазної згоди, відчуваючи сторонню підтримку, перебуваючи у громадському місці, біля входу до кафе «Япошка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Миколаївська 4, використовуючи малозначний привід та маючи єдиний злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, діючи умисно, ігноруючи елементарні норми і правила поведінки, моральності, добропристойності, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, грубо порушили громадський порядок та з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, прагнучи протиставити себе суспільству та принизити людську гідність інших громадян, розпочали сварку, висловлюючись нецензурною лайкою з раніше незнайомим їм ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які відмовилися вступати з ними у словесний конфлікт та почали відходити в сторону ТЦ «Нікольський», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 2-А.

Однак, це не зупинило протиправні дії з боку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також четвертої невстановленої особи, які грубо порушивши громадський порядок з особливою зухвалістю та з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилася в насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, безпричинно, демонструючи свою грубу силу, повалили ОСОБА_11 на асфальтову поверхню дороги, неповнолітній ОСОБА_4 наніс удар кулаком правої руки в область голови, два поступових удари лівою ногою в область голови та два удари кулаком правої руки в область голови потерпілого, в цей час ОСОБА_3 наніс один удар правою ногою в потиличну область голови та один удар правою ногою по тулубу потерпілого. Невстановлена особа нанесла три удари правою ногою в область голови потерпілого, який прикривався руками лежачи на тротуарі.

Не реагуючи на зауваження свідка ОСОБА_13 , який своїми діями перешкоджав нанесенню тілесних ушкоджень потерпілому, відштовхував ОСОБА_4 та інших співучасників, які не припиняли свої хуліганські дії, при цьому неповнолітній ОСОБА_4 наніс ще два удари кулаком правої руки в область голови ОСОБА_11 .

Після чого, неповнолітній ОСОБА_4 знову наблизився до лежачого на асфальті потерпілого ОСОБА_11 та наніс тринадцять поступових ударів кулаком правої руки в область його голови.

Після чого, ОСОБА_12 намагався врятувати ОСОБА_11 , робивши неповнолітньому ОСОБА_4 та іншим співучасникам зауваження про припинення їх дій. На що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які прагнучі довести свою перевагу протиставити себе суспільству та принизити людську гідність інших громадян, побігли за ним. При цьому ОСОБА_3 , користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_11 , який знаходячись в положенні лежачи на асфальті, тримався руками за голову, наніс один удар правою ногою по тулубу потерпілого, а неповнолітній ОСОБА_4 , наздогнавши приблизно через 5-7 метрів ОСОБА_12 , схопив його правою рукою за капюшон куртки та наніс три удари кулаком лівої руки в область його голови, від чого ОСОБА_12 впав на тротуар, після чого неповнолітній ОСОБА_5 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_12 , наніс йому два удари кулаком правої руки по тулубу, спричинивши фізичний біль.

Після чого, прагнучі продемонструвати грубу силу, не припиняючи свої хуліганські дії, проходячи повз лежачого на землі потерпілого ОСОБА_11 , неповнолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , по черзі нанесли по одному удару правою ногою в область спини потерпілого, який в той час перебував на асфальті лежачи у безпорадному стані та тримався руками за голову.

Протиправні дії привернули увагу сторонніх осіб, які намагались зупинити хуліганські дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та невстановленої особи, робивши їм зауваження, та викликали працівників поліції.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особи, анкетні дані, якої не встановлено, потерпілому ОСОБА_11 спричинений фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді субкон`юнктивального крововиливу правого ока та синця на обличчі, які згідно з висновком експерта від 02.04.2024 № 09-345/2024, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів (відповідно до н.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995).

Хуліганські дії з боку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особи, анкетні дані, якої не встановлено, тривали і наполегливо не припинялися не менше 5 хвилин і внаслідок них потерпілому ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження, а також було порушено спокій громадян та нормальна робота ресторану «Япошка».

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця, часу та способу вчинення, виконання ним дій, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що він розумів, що внаслідок його дій було спричинено шкоду. Шкодує про його вчинення, розкаюється у скоєному. Зазначив, що 21.02.2024 приблизно о 21 годині 40 хвилин він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували за адресою: м. Харків, вул. Миколаївська, 4, біля ресторану «Япошка», діючи спільно, перебуваючи у громадському місці, біля входу до кафе «Япошка», порушили громадський порядок, посварились з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , після чого виникла бійка в ході якої він наніс один удар правою ногою в потиличну область голови та один удар правою ногою по тулубу потерпілого та користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_11 , який знаходячись в положенні лежачи на асфальті, тримався руками за голову, наніс один удар правою ногою по тулубу потерпілого. Після чого, прагнучі продемонструвати грубу силу, не припиняючи свої хуліганські дії, проходячи повз лежачого на землі потерпілого ОСОБА_11 . ОСОБА_3 , наніс однин удар правою ногою в область спини потерпілого, який в той час перебував на асфальті лежачи у безпорадному стані та тримався руками за голову.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця, часу та способу вчинення, виконання ним дій, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що він розумів, що внаслідок його дій було спричинено шкоду. Шкодує про його вчинення, розкаюється у скоєному. Зазначив, що 21.02.2024 приблизно о 21 годині 40 хвилин він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували за адресою: м. Харків, вул. Миколаївська, 4, біля ресторану «Япошка», діючи спільно, перебуваючи у громадському місці, біля входу до кафе «Япошка», порушили громадський порядок посварились з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , після чого виникла бійка в ході якої він скориставшись безпорадним станом ОСОБА_12 , наніс йому два удари кулаком правої руки по тулубу. Зазначив, що наразі щодо нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою по іншій справі, до затримання він проживав у прийомній родині, просить суворо не карати, критично ставиться до власних дій.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця, часу та способу вчинення, виконання ним дій, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що він розумів, що внаслідок його дій було спричинено шкоду. Шкодує про його вчинення, розкаюється у скоєному. Зазначив, що 21.02.2024 приблизно о 21 годині 40 хвилин він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували за адресою: м. Харків, вул. Миколаївська, 4, біля ресторану «Япошка», діючи спільно, перебуваючи у громадському місці, біля входу до кафе «Япошка», порушили громадський порядок посварились з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , після чого виникла бійка в ході якої він наніс удар кулаком правої руки в область голови, два поступових удари лівою ногою в область голови та два удари кулаком правої руки в область голови потерпілого, в подальшому не припиняючи свої дії наніс ще два удари кулаком правої руки в область голови ОСОБА_11 , а також наблизився до лежачого на асфальті потерпілого ОСОБА_11 та наніс тринадцять поступових ударів кулаком правої руки в область його голови. Наздогнавши ОСОБА_12 , схопив його правою рукою за капюшон куртки та наніс три удари кулаком лівої руки в область його голови, від чого ОСОБА_12 впав на тротуар. Крім того, наніс один удару правою ногою в область спини потерпілого, який в той час перебував на асфальті лежачи у безпорадному стані та тримався руками за голову.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_5 у віці одинадцяти років у 2018 році взяла на виховання до дитячого будинку сімейного типу, він був позбавлений батьківського піклування, мати померла, у нього є єдинокровний старший брат, який перебуває в місцях позбавлення волі, його органами опіки було вилучено з родини, через що пішов до школи з запізненням на два роки, школу закінчив, навчався посередньо, проте має хист до малювання, відвідував спортивні секції, дитина пережила стрес. Після закінчення школи навчався в училищі. За характером його легко образити, запальний, цілеспрямований. До адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався. Вони мали добрі стосунки між собою.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 суду пояснила, що її син закінчив школу, виховувався у повній родині, має ще двох братів, закінчив школу. Його батько помер. Він є неконфліктним, але трішки запальний, відповідальний, цілеспрямований. Між ними довірчі стосунки, допомагає, працює не офіційно. Вони проживають разом, має достатні умови для виховання та розвитку.

Потерпілий ОСОБА_11 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинувачених. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинувачених в межах пред`явлення їм обвинувачення. Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази в їхній сукупності, суд доходить висновку, що вина підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину повністю доведена.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд згідно з вимогами ст.65, ст.103 КК України, ст. 485 та ст. 487 КПК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який характеризується негативно відповідно до характеристики начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор», позитивно характеризується за твердженнями законного представника, має нормальний стан загального розвитку, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має статус дитини позбавленої батьківського піклування, виховувався у будинку сімейного типу, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має належні умови життя та виховання, після вчинення даного злочину до Харківського районного суду Харківської області направлено на розгляд обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000259 від 29.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Оскільки судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_5 , будучи неповнолітньою особою, а тому до обвинуваченого застосовуються правила розгляду справи щодо неповнолітніх, що відноситься до Розділу ХV загальної частини Кримінального кодексу України, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.

В п.10, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №5 зазначено, що неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п.3 ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Звільнення неповнолітніх від покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих ( статті 75-78 КК України), з урахуванням особливостей, визначених у ст. 104 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, його правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному проваджені, неповнолітній вік особи, те, що ОСОБА_5 був позбавлений батьківського піклування, в цілому задовільно характеризується, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує його критичне ставлення до власних дій. Також відповідно до ст. 487 КПК України суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, а саме те, що він здобув базову середню освіту, його неповнолітній вік, має постійне місце проживання у м. Харкові, де проживав у дитячому будинку сімейного типу, з прийомною родиною у нього добрі стосунки. Також суд враховує, що після вчинення даного злочину до Харківського районного суду Харківської області, направлено на розгляд обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000259 від 29.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції вказаної частини статті у виді позбавлення волі, з ізоляцією від суспільства, враховуючи схильність останнього до кримінально-протиправної діяльності.

Підстав для застосування положень статтей 75, 76,104 КК України, а так само й призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень статтей 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

При цьому, суд не вбачає правових підстав для призначення іншого покарання ніж позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Досудова доповідь щодо ОСОБА_5 з підстав передбачених ч. 4 ст. 314-1 КПК України не складалась.

Запобіжний захід ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дати набрання цим вироком законної сили.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст.65, ст.103 КК України, ст. 485 та ст. 487 КПК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, має нормальний стан загального розвитку, не навчається, не працює, проживає з мамою та двома рідними братами, батько помер, позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність, має належні умови життя та виховання, після вчинення даного злочину засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2025 за ст. 190 ч. 1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Сектор ювенальної пробації м. Харкова Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» склав досудову доповідь відносно ОСОБА_4 , згідно якої орган пробації вважає, що його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі, рівень ризику вчинення в майбутньому кримінального правопорушення визначений як низький.

Оскільки судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_4 , будучи неповнолітньою особою, а тому до обвинуваченого застосовуються правила розгляду справи щодо неповнолітніх, що відноситься до Розділу ХV загальної частини Кримінального кодексу України, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.

В п.10, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №5 зазначено, що неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п.3 ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Звільнення неповнолітніх від покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих ( статті 75-78 КК України), з урахуванням особливостей, визначених у ст. 104 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, його правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному проваджені, неповнолітній вік особи, те, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує його критичне ставлення до власних дій. Також відповідно до ст. 487 КПК України суд враховує умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого, а саме те, що він здобув базову середню освіту, позитивно характеризується, його вік, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Харкові, де проживає з родиною, з якими у нього добрі та близькі стосунки.

Крім того, судом досліджено досудову доповідь органу пробації, згідно з якою повторне вчинення обвинуваченим злочинів має низький ступінь вірогідності, його виправлення можливе в умовах без ізоляції від суспільства, має достатні умови для виховання та розвитку.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції вказаної частини статті у виді позбавлення волі.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, призначивши й покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, без ізоляції від суспільства, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Також суд покладає на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2, ч.3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 пробаційну програму, спрямовану на відновлення основних соціальних функцій його психологічного, морального та фізичного здоров`я, соціального статусу та повернення його до повноцінного правослухняного життя, покласти обов`язок виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки» з метою розвитку навичок саморегуляції психоемоційних станів, управління гнівом та агресивною поведінкою, розширення інструментів ефективної взаємодії, формування готовності дотримуватися соціально прийнятних норм та ненасильницьких моделей поведінки.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Також, при вирішенні остаточного покарання, судом враховано, що обвинувачений вчинив злочин до ухвалення вироку Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2025, яким його було засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до 60 годин громадських робіт.

Відповідно до правової позиції ОП ККС від 01 квітня 2024 року щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК суд враховує якщо особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, за вироком суду було призначено покарання, яке ухвалено відбувати реально, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших кримінальних правопорушеннях, за які за новим вироком особі призначається покарання із застосуванням на підставі ст. 75 КК звільнення від відбування покарання з випробуванням, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання не застосовуються і кожний вирок - попередній, за яким особа має відбувати покарання реально, та новий, за яким її звільнено від відбування покарання з випробуванням, виконуються самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, офіційно не працює, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність, має належні умови життя, після вчинення даного злочину до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, його правдиві і послідовні покази, які сприяли встановленню істини у кримінальному проваджені, те, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує його критичне ставлення до власних дій, позитивно характеризується, його вік, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Харкові.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції вказаної частини статті у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи вище вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, призначення показання із його реальним відбуванням є невиправдано суворим заходом примусу, який не може вважатись справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам, особі обвинуваченого.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням, без ізоляції від суспільства, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2, ч.3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 пробаційну програму, спрямовану на відновлення основних соціальних функцій його психологічного, морального та фізичного здоров`я, соціального статусу та повернення його до повноцінного право слухняного життя, покласти обов`язок виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки» з метою розвитку навичок саморегуляції психоемоційних станів, управління гнівом та агресивною поведінкою, розширення інструментів ефективної взаємодії, формування готовності дотримуватися соціально прийнятних норм та ненасильницьких моделей поведінки.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз. У кримінальному провадженні щодо неповнолітнього суд може покласти процесуальні витрати на батьків, опікунів або піклувальників.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , обчислювати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою для неповнолітніх «Подолання агресивної поведінки».

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 12.02.2025, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до 60 годин громадських робіт - виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон REDMI Model M1908C3KG, який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 залишити в її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: ОСОБА_1