Житомирський апеляційний суд
Справа №296/565/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/109/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження №296/565/25 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.01.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді гримання під вартою, строком до 19.03.2025 (включно), без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постанови нову, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою. При цьому, зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що жоден із долучених до клопотання про застосування запобіжного заходу документ не вказує на протиправність дій його підзахисного, судовий розгляд проведено поверхнево без з`ясування фактичних обставин справи, без врахування того, що підозрюваний відбуває покарання в установі виконання покарань, і таке клопотання не може бути на даний час задоволене, оскільки є передчасним та не відповідає вимогам КПК України. Вважає, що всі процесуальні ризики наведені в оскаржуваному рішенні, є недоведеними жодним доказом, тобто базуються на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження №296/565/25, у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000318 від 16.06.2023, за підозрою, зокрема, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.5 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.321, ч.1 ст.369, ч.2 ст.369 КК України.

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, у відповідності до матеріалів судового провадження №296/565/25, прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених: ч.5 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.321, ч.1 ст.369, ч.2 ст.369 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які додані до клопотання слідчим, а саме: - протоколами за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій - накладення арешту на кореспонденцію, огляд та виїмка кореспонденції, в ході яких проведено огляди посилок ТОВ «Нова Пошта», в кожній з яких було відібрано зразки прозорої кристалічної речовини та подробленої рослинної маси зеленого кольору від 21.06.2024, від 03.07.2024, від 22.07.2024, від 30.08.2024, від 05.09.2024, від 13.09.2024, від 23.09.2024; - висновком експерта за результатами проведення судових експертиз матеріалів, речовин і виробів, а саме згідно яких встановлено, що виявлені речовини в посилках ТОВ «Нова Пошта» з яких в ході проведення НСРД були відібрані зразки являються наркотичними засобами та сильнодіючими лікарськими засобами від 08.07.2024, від 11.07.2024, від 27.08.2024, від 25.09.2024, від 09.09.2024, від 20.09.2024, від 23.09.2024, від 11.09.2024, від 12.09.2024, від 23.09.2024, від 26.09.2024, від 10.09.2024, 13.09.2024, від 11.09.2024, від 19.09.2024, від 25.09.2024, від 20.09.2024, від 04.11.2024, від 06.11.2024, від 12.11.2024, від 04.11.2024, від 31.10.2024, від 04.11.2024, від 14.11.2024, від 01.11.2024, від 07.11.2024, від 18.11.2024, від 15.11.2024, від 09.08.2024, від 05.08.2024, від 14.08.2024, від 05.08.2024, від 12.08.2024, від 06.08.2024, від 15.08.2024, від 20.09.2024, від 04.11.2024, від 25.10.2024, від 05.11.2024, від 14.10.2024, від 17.10.2024, від21.10.2024, від 30.10.2024, від 16.10.2024, від 22.10.2024, від 18.10.2024; - протоколами за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій - візуальне спостереження за особою стосовно ОСОБА_11 , в ході яких задокументовані пересування останнього на автомобілі «OPEL ZAFIRA» р/н НОМЕР_1 , отримання ним посилок ТОВ «Нова Пошта» в поштоматі №46739, а також факти прибуття до ДУ «РВК (№73)» від 16.08.2024; - протоколами за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій - аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_11 , в ході якого задокументовані розмови останнього з ОСОБА_8 від 14.08.2024; - протоколом від 15.07.2024 за результатами проведення негласної (слідчої) розшукові: zE- контролю за вчиненням злочину, в ході якого 12.07.2024 ОСОБА_8 збув кристалічну речевину; - висновками експертів за результатами проведення судових експертиз судово-лінгвіг ~ семантико-текстуальної експертизи від 31.12.2024; - протоколом обшуку від 19.09.2024 проведеного в кімнаті побачень ДУ «РВК (№73)» в ході якого вилучено, зокрема, речовини, які ОСОБА_11 приніс ОСОБА_8 , таблетки, пігулки, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За таких умов, апеляційні посилання захисника підозрюваного на необґрунтованість повідомленої його підзахисному підозри, як і непричетність останнього до інкримінованих злочинних дій, є на даному етапі провадження передчасними. Апеляційний суд звертає увагу, що беззаперечних доказів на спростування оголошеної органом досудового розслідування підозри на даний час стороною захисту не надано, відсутні такі (переконливі) докази і в матеріалах провадження.

В свою чергу, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки ОСОБА_8 , дійшов правильного висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.321, ч.1 ст.369, ч.2 ст.369 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до особливе тяжких, зокрема, правопорушення, передбачене ч.5 ст.255 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацією майна.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні, у тому числі, особливо тяжких кримінальних правопорушень, з врахуванням фактичних обставин їх вчинення, суті і характеру цих правопорушень, того факту, що останній підозрюється у вчиненні нових кримінальних правопорушень під час відбування покарання в установі виконання покарань середнього рівня безпеки, здійсненні злочинного впливу не лише на інших засуджених, а і на окремих службових осіб адміністрації установи, втягуючи їх у злочинну діяльність, а також використанні злочинного авторитету у вчиненні спланованих умисних дій направлених на протидію нормальній законній діяльності адміністрації установи у цілому, її дезорганізації, з метою як для забезпечення безперешкодного продовження вчинення нових кримінальних правопорушень, так і з метою ухилення від відповідальності за вчинення злочинів. Вище зазначене явно свідчить про значну суспільну небезпечність вчиненого та об`єктивно про суспільну небезпечність підозрюваного.

З урахуванням наведено, на думку апеляційного суду, цей процесуальний ризик є об`єктивно доведеним та дійсно існуючим.

Наведені вище обставини дають достатні підстави стверджувати про обґрунтовану наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, як і вчинити інше кримінальне правопорушення, принаймні з огляду на кількість інкримінованих правопорушень, вчинених під час відбування покарання в місці позбавлення волі, що переконливо доводить сталу схильність останнього до злочинної діяльності, як і системність характеру злочинних дій підозрюваного.

В даному випадку, є висока вірогідність того, що при застосуванні альтернативної міри запобіжного заходу підозрюваному, останній може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню. Слід врахувати і те, що свідки та підозрювані у вказаному кримінальному провадженні, являються в тому числі засудженими, і відбувають покарання в ДУ «Райківська ВК (№73)» (на момент розгляду клопотання), які дали викривальні покази стосовно ОСОБА_8 .

Крім того, наявність у підозрюваного ОСОБА_8 тісних злочинних зв`язків та впливу, як на засуджених, які відбувають покарання, так і на інших осіб (зокрема, службових осіб адміністрації установи), опосередковано доводить можливість використання стійких зв`язків останнього з метою знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які зберігаються в тому числі в ДУ «Райківська ВК (№73)» та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Апеляційні посилання захисника на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними. Апеляційний суд вважає їх обґрунтованими та дійсно існуючими. Жодних відповідних доказів на спростування цього стороною захисту не надано.

В свою чергу, належно враховано слідчим суддею і те, що підозрюваний ОСОБА_8 є раніше неодноразово судимий, не має стійких соціальних зв`язків (документів в підтвердження протилежного не надано) проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням стану його здоров`я.

Апеляційні твердження захисника про незаконність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час відбування підозрюваним покарання у виді позбавлення волі є безпідставними, оскільки сукупний аналіз правових норм кримінального процесуального закону таких перешкод не містить.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам, принаймні з урахуванням значної кількості кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_8 , котрі є тяжкими та особливо тяжкими, у тому числі, й особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів - ч.3 ст.307 КК України, що надає право не застосовувати заставу.

На переконання апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, виключає можливість обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування.

Істотних порушень кримінального процесуального закону в частині визначення міри запобіжного заходу, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.01.2025, якою застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді гримання під вартою, строком до 19.03.2025 (включно), без визначення розміру застави, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :