Справа №295/8184/24
УХВАЛА

19.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001171 від 30.08.2023р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в порушення вимог пунктів 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 1-4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 12.04.2023р. не з`явився вчасно з лікувального закладу до розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 15.04.2023р., коли прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , чим закінчив вчинення кримінального правопорушення.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу та його причини не повідомив, та проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із виконанням військових обов`язків. Таким чином, ОСОБА_4 , з поміж іншого епізоду, обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У судовому засіданні було поставлено на обговорення питання про закриття провадження за даним епізодом по справі у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Прокурор та обвинувачений не заперечували проти закриття кримінального провадження за даним епізодом з цих підстав.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої підпунктом 4-1 пункту 4 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Аналогічні положення передбачені ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви" закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судовим розглядом встановлено, що з 28.05.2024 року в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 30.08.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001171 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 , з-поміж іншого, обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, що мало місце у період з 12.04.2023 по 15.04.2023р.

13.07.2023 року згідно ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» були внесені зміни до ч. 5 ст. 407 відповідно до яких диспозиція викладена в наступній редакції: «Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану".

Частина 5 статті 407 КК України була інкримінована обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні тоді, коли чинною була попередня редакція зазначеної норми, яка не визначала тривалість самовільного залишення військової частини без поважних причин понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Оскільки на даний час диспозиція частини 5 статті 407 КК України змінена в сторону пом`якшення (скасування) відповідальності особи, тому дії ОСОБА_4 за період з 12.04.2023р по 15.04.2023р. вже не є кримінально-карним діянням, оскільки нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривало з 12 квітня 2023р по 15 квітня 2023р, тобто не перевищило 3 доби, як визначено частиною 5 статті 407 КК України.

За встановлених обставин, кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України за епізодом нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, у період з з 12 квітня 2023р по 15 квітня 2023р. підлягає закриттю на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 372, 479-2 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0001171 від 30.08.2023р в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України за епізодом нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, у період з 12 квітня 2023р по 15 квітня 2023р. закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за іншим епізодом.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1