Справа № 489/2825/25
Провадження № 1-кс/489/1011/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

23 квітня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002683 від 16.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, про арешт майна,

з участю власника майна ОСОБА_4 ,

встановив:

Згідно з клопотанням, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом вчинення 16.04.2025 близько 17:40 год. в м. Миколаєві по просп. Богоявленському, 492, дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця ОСОБА_5 , який допустив зіткнення з мопедом «FADA N9», на якому рухалися неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внаслідок чого останні отримали тілесні ушкодження, з якими були доставлені до закладу охорони здоров`я. Прокурор просить накласти арешт на вилучений 16.04.2025 під час огляду місця події мопед «FADA N9» з метою забезпечення його збереження як речового доказу, оскільки він є необхідним для проведення експертиз.

Прокурор до суду не з`явився, надавши заяву про підтримання клопотання та проведення розгляду за його відсутності. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Власник тимчасово вилученого майна проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002683 від 16.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У ході досудового розслідування 16.04.2025 під час огляду місця події по просп. Богоявленському, 492, у м. Миколаєві був вилучений мопед «FADA N9», на якому рухалися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в момент дорожньо-транспортної пригоди та який належить ОСОБА_4 . Вказаний транспортний засіб дійсно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, оскільки вилучений безпосередньо на місці ДТП та є необхідним для призначення та проведення судових експертиз, а також визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні постановою слідчого від 16.04.2025. Тому з метою забезпечення його збереження для розслідування, встановлення обставин кримінального правопорушення та закінчення даного провадження необхідно накласти на нього арешт.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження. Натомість, слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0002683 від 16.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, накласти арешт на транспортний засіб «FADA N9», вилучений в ході огляду місця події 16.04.2025 по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 ,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1