УХВАЛА

06 березня 2025 року

м. Київ

справа № 681/565/23

провадження № 51-869 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2024 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року щодо останнього,

установив:

Відповідно змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції визнав винуватим неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнив від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та поклав на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Також суд вирішив цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до засудженого ОСОБА_5 і законного представника ОСОБА_7 та Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Крім того, вирішив питання щодо речових доказів та, зокрема, мотоцикл марки «Loncin» моделі «LX 250GY-3» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ), на який накладено арешт відповідно до рішення слідчого судді від 10 листопада 2022 року, залишив під арештом для забезпечення виплат за цивільним позовом.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в якій він не оспорював доведеність вини засудженого у вчинені кримінального правопорушення та просив вирок змінити, залишено без задоволення.

Водночас апеляційну скаргу представника Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_9 задоволено частково та вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про стягнення зі страховика на користь потерпілого ОСОБА_6 моральної шкоди скасовано. Відмовлено потерпілому у задоволенні цивільного позову про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України моральної шкоди у сумі 764 грн.

В іншій частині вирок залишено без змін.

До Касаційного кримінального суду звернувся захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 з касаційною скаргою на вказані судові рішення.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що цю касаційну скаргу належить залишити без руху та встановити захиснику строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

За змістом пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Крім того, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке конкретно рішення має прийняти суд касаційної інстанції, яке б узгоджувалось із повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими ст. 436 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України, при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Крім того, підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог ст. 415 КПК України, є: встановлення порушень, передбачених пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції з підстав: недоведеності вини засудженого у вчиненні кримінального правопорушення, недотримання змагальності сторін, неправильну оцінку доказів надану судом першої інстанції, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне вирішення питань речового доказу і цивільного позову в частині відшкодування шкоди неповнолітнім засудженим та вказує на порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 404 КПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та не має права вирішувати питання про достовірність доказів.

Водночас вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

Отже, захисник у касаційній скарзі вказує, що суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку за апеляційною скаргою сторони захисту, в якій зазначались подібні доводи касаційної скарги, належно їх не оцінив, проте до суду касаційної інстанції звертається із вимогою скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Тобто захисник не зазначає такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у взаємозв`язку з положеннями ст. 415 КПК України, які були б підставами для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Крім того вимога захисника не відповідає положенням ст. 436 КПК України.

Захисник порушує питання фактично про повне скасування оскаржуваних судових рішень, тоді як апеляційний суд частково задовольнив вимоги потерпілого і змінив вирок в частині вирішення цивільного позову до страховика.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановивши йому десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків. При повторному зверненні до суду касаційної інстанції необхідно підтвердити, що цей строк не пропущено.

Щодо клопотання захисника про зупинення виконання вироку, колегія суддів зазначає, що вирішення цього питання можливе лише в разі прийняття касаційним судом рішення про відкриття касаційного провадження в порядку, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 14 травня 2024 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року щодо останнього залишити без руху, встановивши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3