Справа № 585/4874/23
Номер провадження 1-кс/585/24/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В :

02 січня 2025 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 в резолютивній частині якої скаржник просить: 1. Скасувати постанову дізнавача ОСОБА_3 від 24.12.2024 року, про закриття кримінального провадження за № 0000222 за ч.1 ст. 172 КК України так як присутній склад кримінального проступку. Зобов`язати відповідальних посадових осіб Роменського РВП про додаткове внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ч. 1 ст. 364 КК України. В обґрунтування скарги вказано, що в Роменському РВП на розгляді знаходиться кримінальне провадження за № 0000222 за ч. 1 ст. 172 КК України, внесеного до ЄРДР 14.036.2023 року, дізнавачем ОСОБА_3 26.12.2024 року одержав заказного листа від дізнавача ОСОБА_3 в якому знаходилась постанова про закриття кримінального провадження від 24.12.2024 року за № 0000222 за ч.1 ст. 172 КК України. По основних недостатках постанови про закриття кримінального провадження від 24.12.2024 року. В началі постанови зазначено, що ОСОБА_2 звернувся із заявою до поліції, але дати не указано (а це не просто так), а по друге в постанові немає жодних пояснень про перше незаконне звільнення його з роботи 25.01.2025 року. Коротко по першому незаконному звільненню його з роботи 25.01.2021 року. Хто б про це не говорив, але це здійснений факт з грубим порушенням законодавства про працю та морального приниження, а то що він був відновлений на роботі ( як заявляв дізнавач ОСОБА_3 , то це не скасовує такі кримінальні вчинки. А дізнавач ОСОБА_3 не бере це до уваги, як би такого й не було. 27 жовтня 2022 року ним була подана заява на начальника Роменського РВП (а внесено до ЄРДР тільки 14.06.2023 року) «Про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого кримінальним кодексом України», з детальним викладенням всіх обставин. Коротко про ці обставини: 1. Вначалі суточного чергування з 28 на 29 грудня 2020 року після прийняття чергування в 09:00 начальником охорони ОСОБА_4 йому було запропоновано написати заяву на звільнення за власним бажанням з 1 січня 2021 року ( без пояснень причини та без свідків ) або вони його звільняють з роботи ( а це грубе порушення ст. 2 1 КЗпП України (дискримінація за віком). Але він заперечив і після цього він став у начальника охорони ОСОБА_4 ворогом № 1. Йому незаконно з підлим обманом нач. охорони 29.12.2020 року оголосив йому догану і цим же днем була підписана директором ТОВ Таланпром Тітенко яку він оскаржив написавши заяву від 01.01.2021 року на ім`я директора про перегляд такої новорічної заяви. Але директор ТОВ Таланпром не переглядала оголошення догани. А це означає, що директор ТОВ Таланпром ОСОБА_5 стала учасником злочину вмісті з нач. охорони Мокій. 2. По проханню нач. охорони ОСОБА_4 ним була написана пояснювальна записка від 14.01.2021 року про те, що він в неповному обсязі обходив територію об`єкту, а 21.01.2021 року директором ТОВ Таланпром йому була оголошена догана, яку він оскаржив того ж дня написавши заяву від 21.01.2021 року з проханням перевірити всіх сторожів які, чергували на посту вмісті з ним з 1 по 14 січня 2021 року, і тоді буде ясно кого необхідно звільнити з роботи, так як були випадки що деякі сторожа на даному посту цілу ніч не обходили територію об`єкту, і їх тільки попереджали щоб більш такого випадку не було. Але на його прохання директор не відреагувала і не скасувала догану, грубо порушивши при цьому ст. 21 КЗпП України (дискримінація, не рівність трудових прав) та зловживала службовим становищем згідно ч.1 ст. 3641 КК України. 3. 18 січня 2021 року ним була написана скарга на ім`я директора ТОВ Таланпром про незаконне та зневажливе відношення нач. охорони ОСОБА_4 до нього навіть з елементами морального катування з проханням прийнять заходи до такого начальника, але директор ТОВ Таланпром не відреагувала на його вимоги і він був 25.01.2021 року звільнений з роботи. А тому директор ТОВ ОСОБА_6 стала головним винуватцем його звільнення та порушила ч.1 ст. 3641 КК України зловживання повноваженнями. 4. Принизливе звільнення з роботи 25.01.2021 року «як би ви почували себе на моєму місці» якщо заступив на чергування на 9 ту годину, а прийшов з роботи цього ж дня після 17 години. А це здійснено навмисно з явним приниженням (так як необхідності в цьому не було) щоб він не зміг нікуди звернутися до звільнення, навіть до голови профкому. Необхідності в такому звільненні після 17 години не було, так як він не порушував ніяких норм трудового законодавства. А тому начальник охорони грубо порушив п.1 ст. 46 КЗпП України, відсторонивши його з роботи. А на його місце начальник охорони ОСОБА_4 поставив на чергування охоронника з поста № 5, оголосивши при цьому підходи охороняє мого об`єкту грубо порушив при цьому свої функціональні обов`язки начальника охорони. 5. Близько 17 години після звільнення з роботи 25.01.2021 року він намагався зустрітися з директором ТОВ Таланпром по такому його звільненню, але вона категорично не прийняла його доводи, а веліла з`явитися на слідуючий день. На слідуючий день 26.01.2021 року на запитання на яких підставах його звільнено «за догани» а на запитання «чому рішення профкому» вона направила його до голови профкому ОСОБА_7 , а вона в свою чергу направила його до директора ОСОБА_5 (замкнутий круг) з зазначенням що директор не подавала письмового подання на розірвання трудового договору. А тому директор ТОВ Таланпром зловживала службовим становищем згідно ч.1 ст. 3641 КК України, а голова профкому проявила бездіяльність. 6. Після звільнення його з роботи 25.01.2021 року письмово звернувся і до голови профкому ТОВ Талан із заявами від 19.02.2021 року та 24.02.2021 року про розгляд на засіданні профкому його незаконного звільнення з роботи 25.01.2021 року яке відбулося без рішення профкому та розгляд доган, про розгляд яких директор ТОВ Таланпром відмовила. А вмісто розгляду зазначених питань на засіданні профкому категорична відмова з наданням йому відписки від 10.03.2021 року за підписом голови профкому ОСОБА_7 в якій зазначила: «Що не має повноважень розглядати заяви на засіданні профкому вже звільнених працівників, так як ви з 25.01.2021 року вже звільнені з роботи та не являєтесь членом профкому». Як це потрібно розуміти. А це говорить про те що голова профкому ОСОБА_7 виконувала волю директора та перевисила свої службові повноваження згідно ч.1 ст. 3641 КК України. 7. В подальшому від ТОВ Таланпром до голови профкому поступило подання від 08.09.2021 року про розгляд звільнення сторожа служби охорони з роботи від 25.01.2021 року на профсоюзному зібранні. Таке зібрання відбулося 24.09.2021 року але без його присутності що грубо порушено ч.3 ст. 43 КЗпП України в якій зазначено: «Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою згодою. А це необхідно розцінювати як службове підроблення. Якби голова профкому вирішила питання його незаконного звільнення з роботи, то не було б судів та досудових розслідувань (згідно його заяв від 19.02. та 24.02.2021 року) а так основна вина лягає на голову профкому ОСОБА_7 . Із за таких злочинних дій голови профкому ОСОБА_7 , членами профсоюзу 100 відсотків було проголосовано за звільнення ОСОБА_2 з роботи. А тому необхідно скасувати постанову та цей випадок детально розслідувати. 8. За його заявою від 12 жовтня до голови профкому ОСОБА_7 про перегляд рішення профкому від 24.09.2021 року повна відмова. А це явне порушення головою профкому ч.1 ст. 3641 КК України та з моральним приниженням в його сторону. А цей випадок необхідно детально розслідувати. По цьому першому незаконному звільненню його з роботи кримінальне правопорушення наяву з систематичним порушенням ч.1 ст. 3641 КК України та з організованим злочинним угрупуванням начальника охорони ОСОБА_8 , голови профкому ОСОБА_7 під головуванням директора ТОВ Таланпром ОСОБА_5 , а дізнавача ОСОБА_3 цього не замічає та не реагує. А тому по такому його незаконному звільненню з роботи 25.01.2021 року необхідно скасувати постанову дізнавача ОСОБА_3 як повністю недосліджену та провести детальне розслідування. По другому звільненню його з роботи 6.04.2022 р. На першому листі постанови виложено чітко подробиці його дій, а навіщо, якщо не брати до уваги його твердження, а тільки пояснення представників ТОВ Таланпром. На другому листі зазначено що суддя ОСОБА_9 діяла на стороні відповідача то це як на нього правда. Про це буде зазначено в кінці «Дані твердження свого підтвердження не знайшли». А далі ідуть в постанові одні неточності. Якби він брав місячну тарифну відпустку за 2021 рік по сімейним обставинам на 8 днів, то це підлягає великому сумніву. Як писав під диктовку нач. відділу кадрів ОСОБА_10 заяву на 8 днів без узгодження з керівництвом ТОВ Таланпром то це можна, а як писати заяву на другу половину тарифної відпустки то необхідно було узгодити. Звідки можна взяти таке що він надавав заяву на 2 половину тарифної відпустки. Він її не надавав, а тільки хотів надати, але його попередили що у нього відпустка закінчилася 30.03.2022 р. і він має вийти на роботу. А писав він заяву на 2 гу половину тарифної відпустки з 6.04.2022 р. по 19.04.2022 р. зареєстровану у секретаря ТОВ Талан пром. Що не підлягає сумніву. Заяву на звільнення датовану 1 квітня він подав 4 квітня, а таку ж саму заяву з 31 березня 2022 р. він написав по вимозі нач. охорони ОСОБА_4 так як дата 1 квітня йому не підходила. Заяву з 1 го квітня він писав вдома, а заяву з 31.03.2022 р. він писав на підприємстві і це було 4 квітня 2022 р. і в цей день на нього ніхто тиску не чинив, але чомусь він не був звільнений з роботи, хотя підстав для цього було більш чим пре достатньо. А 6 квітня 2022 року під час відео наради тиск однозначно був і він був і він був у стресовому стані. Це підтвердили при опитуванні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а дізнавача Марков все перепутав, а може навмисно. Далі на 5 сторінці дізнавача ОСОБА_3 зазначив частину допиту свідка нач. охорони ОСОБА_4 в якому в основному зазначено перелік його дій при другому його звільненні з роботи без його зауважень, де вначалі було зазначено: « Та після оголошення третьої догани на початку 2021 року», а в кінці зазначено: Далі ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_2 було запропоновано приступити до роботи (прекрасно знаючи що по сімейним обставинам він не зможе цього зробити) або звільнитися, щоб на його місце когось взяли та щоб та особа приступила до роботи, на що ОСОБА_2 написав заяву на звільнення за власним бажанням. А звільнився він за власним бажанням тільки тому, що у нього не було другого виходу. А так як на другу половину тарифної відпустки категорична заборона, то якщо він не звільниться за власним бажанням, то його звільнять по негативній статті. На основі цих показань ним було надано клопотання від 24.10.2024 року на доказ із ТОВ Таланпром копії документів: 1. Копію оголошення йому третьої догани за 2021 рік. 2. Копію графіку чергувань сторонами ТОВ Таланпром за березень 2022 року. 3. Копію довідки або іншого документу яка свідчила кому із сторожів охорони була надана люба відпустка з 1 березня по 30 серпня 2022 року. 4. Копію довідки або іншого документу яка свідчила про те кого було прийнято на роботу в службу охорони ТОВ Таланпром з 1 квітня по 30 серпня 2022 року. На 1 та 2 копію прийшла відповідь на запит від дізнавача ОСОБА_3 від 8.11.2024 року, яка ні в які рамки не входить та принижує честь та гідність в першу чергу дізнавача ОСОБА_3 , а потім його, на що мав би відреагувати дізнавач ОСОБА_3 та допитати директора ТОВ Таланпром ОСОБА_5 , а він чомусь цього не здійснив. А на 3 та 4 копію запиту дізнавач ОСОБА_3 виніс постанову про часткове задоволення клопотання від 17 жовтня 2024 року, в якій зазначив, що копії під №3 та 4 що: «Такі документи (копії) ніякого відношення до кримінального провадження не мають». А це якраз докази по примушуванню його до звільнення. А це вже похоже на елементи корупції. А тому дані факти потребують додаткового дослідження та скасування постанови дізнавача ОСОБА_3 від 24 грудня 2024 року. В подальшому зазначено в постанові про розірвання трудового договору згідно ст. 38 КЗпП України при звільненні працівника з роботи за власним бажанням. А перед звільненням за власним бажанням було здійснено (відео нарада) явне обманне незаконне примушення. При написанні заяви на звільнення за власним бажанням він ще не знав що ТОВ Таланпром не являється об`єктом критичної інфраструктури, а тому дії директора ТОВ Таланпром по його звільненню незаконні та обманні. А примушення до звільнення його з роботи такі: 1. При написанні заяви на звільнення за власним бажанням він ще не знав, що ТОВ Таланпром не являється об`єктом критичної інфраструктури. Для інформації. Навіть у відзиві на його позовну заяву від 17.06.2023 року та в запереченні від 29.07.2023 року було вказано, що ТОВ Таланпром являється об`єктом критичної інфраструктури, а як потім вияснилося що не являється, а тому це був підлий обман. А тому на розширеній нараді 6.04.2022 р. мали б надати йому другу половину тарифної відпустки згідно його заяви від 6.04.2022 р., яка зареєстрована в ТОВ Таланпром, так як згідно п.2 ст. 12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в період воєнного стану» не надання відпустки касалось тільки до об`єктів критичної інфраструктури, а ТОВ Таланпром не є об`єктом ( прилагає відповіді на запит від 12.07.2023 року дізнавача ОСОБА_13 в якій в п. 23 це зазначено, і така відповідь мається і в справі, але в постанові про це ні слова. А тому це явне примушення його до звільнення, що мало б бути детально досліджене. А тому директор ТОВ Таланпром грубо порушено ч.1 ст. 3641 КК України. І чомусь більше 6 місяців він намагається, щоб дізнавача ОСОБА_3 клопотав про внесення даних про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ч.1 ст. 3641 КК України, але безуспішно. 2. Навіть при обмані ТОВ Таланпром мало б надати тарифну відпустку терміном не менше 14 днів згідно вимоги ч.6 ст. 79 КЗпП України, а надали тільки 8 під диктовку нач. відділу кадрів ОСОБА_10 , а це для того щоб він якомога раніше приступив до роботи та раніше звільнити, так як 23.03.2022 р. мали б надати по закону 14 днів відпустки а не 8. А тому по закону мав би виходити на роботу не 31.03.2022 а 6.04.2022 року. Тому тут явне примушення до звільнення і незаконна вимога виходити на роботу до 6.04.2022 р. А це потрібно було дослідити а не виносити постанову. 3. По документах від ТОВ Таланпром обговорювалася повна тарифна відпустка не за 2022 рік як він зразу вимагав, а за 2021 рік. А тому він ніяк не міг написати заяву на частину тарифної відпустки по сімейним обставинам на 8 днів, тим паче що потім він вимагав другу половину тарифної відпустки. А по друге йому були нараховані кошти не за 8 днів, а за повну тарифну відпустку, а це означає, що заява на повну тарифну відпустку була, так як він заяву на виплату коштів за другу половину він не писав і не міг самовільно написати, так як йому по сімейним обставинам потрібна була відпустка, а не компенсація. А цей факт також мав би бути розслідуваний. 4. Хто б що не говорив, а відео нарада відіграла немало важну роль по примушуванню його до звільнення. Навіть свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 із ТОВ Таланпром зазначили що він був у стресовому стані. А заяву він написав на звільнення такими буквами, що деякі слова не можна було розібрати. А для ТОВ Таланпром якби хоть яка заява, якби швидше звільнити з роботи, а представники від ТОВ Таланпром стверджують що ніяких мір по примушуванню до звільнення не здійснювали. А коли дізнавача ОСОБА_13 запросила надіслати запит відео наради 6.04.2022 року, то в відповіді від 12.07.2023 року на запрос в пункті 16 зазначено: «Запис відео наради за 06.04 не збережено». Цю відповідь він вже суду надавав. А тому ці обставини мали б бути детально розслідувані.5. Чому не звільнили його з роботи за негативною статтею ще до 06.04.2022 року за невихід на роботу а організували відео нараду. А це один із елементів примушування до звільнення. В ТОВ Таланпром була ціль щоб він написав заяву на звільнення за власним бажання, бо тоді б не було такого інтересного рішення Сумського апеляційного суду: «Вважати звільненим ОСОБА_2 за власним бажанням згідно ч.1 ст. 38 КЗпП України». Можна вважати звільненим, а можна й не вважати. А якби звільнення було не за власним бажанням, яка б тоді була норма права. В подальшому в постанові від 24.12.2024 року дізнавача ОСОБА_3 сси лається на рішення та ухвалу судів всіх інстанцій, які ухвалили рішення про законність його звільнення з роботи. В постанові дізнавача ОСОБА_3 від 24.12.2024 р. було зазначено: «При винесенні рішення суддя ОСОБА_9 діяла на стороні відповідача». Дані твердження свого підтвердження не знайшли. Звідки взятися там підтвердженням якщо дізнавача ОСОБА_3 більше чим 8 місяців досудовим розслідуванням не займався, а тільки складав постанови для закриття кримінальних проваджень, та безпідставно огранічував в його правах як потерпілого. І то він опитав свідків та подав запити до ТОВ Таланпром тільки завдяки його клопотанням. За 8 місяців він не спромігся по його численним заявам внести відомості до кримінального провадження за № 0000222 до ЄРДР за ч.1 ст. 3641 КК України. Повна бездіяльність. По рішенню Роменського міськрайонного суду від 18.08.2022 р. справа №585/697/22 суддя ОСОБА_9 . А підтвердження що суддя ОСОБА_9 діяла на стороні ТОВ Таланпром слідуючі: 1. Суддя ОСОБА_9 відмовила йому в витребуванні доказів від ТОВ Таланпром (запис відео наради, як головний доказ та копії деяких документів). 2. При опитуванні свідка ОСОБА_10 не задала їй ні одного проміж уточного запитання, а при тому що свідок ОСОБА_10 обізвала його брехуном (а вони йому в дочки годиться), а суддя Євлах навіть не відреагувала. 3. Не надала правової оцінки допиту свідка. 4. Не внесла ніяких даних про допит свідка в рішенні від 18.08.2022 року. 5. В вступній частині свідка ОСОБА_10 в рішенні від 18.08.2022 р. суддя ОСОБА_9 зазначила як представника. На судовому засіданні 14.08.2022 р. детально не обговорювалися його вимоги на рахунок шести пунктів його заяви від 16.08.2022 р. про примушування його до звільнення, хоча він вимагав по пунктах розглянути їх та внести в рішення суду. 7. При його збільшенні позову в відповіді на відзив від 8.07.2022 р. не було зазначено в рішенні що справа має розглядатися згідно ч.5 ст. 274 ЦПК за правилами загального позовного провадження. 8. В вступній та резолютивній частині рішення від 18.08.2022 року суддя ОСОБА_9 зазначила: Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що має витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину». А це означає, що рішення необґрунтоване та має скасовуватися Сумським апеляційним судом. А на рахунок значного часу то необхідно було витребувати у відповідача запис відео наради та деяких копій документів і перенести розгляд справи на слідуючий термін. А тому явно видно що суддя ОСОБА_9 діяла на стороні відповідача. На рахунок постанови Сумського апеляційного суду від 01.12.2022 року зазначає. Рішення Роменського міськрайонного суду має бути скасоване Сумським апеляційним судом як необґрунтоване. 2. Суд 1 інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження яка підлягає яка підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження (збільшення позову згідно ч.5 ст. 274 ЦПК України, яке має бути скасоване. 3. Не мала повноважень бути адвокатом від ТОВ Таланпром ОСОБА_10 на апеляційному суді так як в суді 1 інстанції від ТОВ Таланпром вона опитувалася як свідок. 4. На судовому засіданні апеляційного суду від 01.12.2022 року було від ТОВ Таланпром аж два представника юрист ОСОБА_14 та адвокат ОСОБА_10 , а це рідкість, а зроблено це для того та не просто так, а директор ТОВ Таланпром зробила все необхідне, щоб рішення в любому випадку було на її користь, так як вона не могла ні в якому разі допустити друге незаконне звільнення з роботи, тим паче шо його не було на засіданні апеляційного суду, а це якраз на користь представників від ТОВ Таланпром. 5. Відмова у відкритті апеляційного провадження за нововиявленими обставинами про перегляд справи за апеляційною скаргою від 30 грудня 2022 року. Ухвалою від 25 січня 2023 року йому відмовлено в відкритті апеляційного провадження та з пропозицією звернутися до Верховного суду прекрасно знаючи що малозначні справи в Верховному суді не розглядаються. 6. В подальших неодноразових зверненнях до голови апеляційного суду з проханням про відкриття апеляційного провадження за ново виявленими обставинами (не пропустивши строку звернення до суду) повна відмова з пропозицією звернутися до Верховного суду, прекрасно знаючи що Верховний суд малозначні справи не розглядає. 7. Звернення до Верховного суду з касаційною скаргою від 10.01.2023 року про скасування рішення Роменського суду від 18.08.2022 р. та постанову Сумського апеляційного суду від 01.12.2022 року. Ухвалою Верховного суду від 24 січня 2023 року в відкритті касаційного провадження відмовлено з причини що справа є малозначною. От і вся справедливість наших судів згідно вимоги п.6 Європейської конвенції з прав людини. В подальшому дізнавача ОСОБА_3 затонув об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину згідно ч.1 ст. 172 КК України. Він неодноразово підкреслював що ч.1 ст. 172 КК України гласить: « Незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням про корупцію, а також інше грубе порушення законодавства про працю». Незаконне звільнення працівника з роботи. Незаконність першого звільнення працівника з роботи 25.01.2021 року то вона очевидна. По другому звільненню з роботи на рішення суду можна не звертати уваги, а детально дослідити примушення його до звільнення і незаконність звільнення буде доведена. 2. З особистих мотивів. А мотиви звільнення наяву. Дискримінація за віком та помста за непослушність. 3. Проглядується присутність корупційних правопорушень. 4. А також інше грубе порушення, а їх майже десяток які зазначені в документах справи, а дізнавача ОСОБА_3 зазначає що не вчинено суспільно небезпечного діяння і не містить наявність ознак кримінального проступку. В кінці постанови від 24.12.2024 року зазначено: «Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України встановлено, що підставою кримінальної відповідальності за вчинення особою суспільно небезпечне діяння, яке містить склад кримінального правопорушення передбаченого цим кодексом». Суспільно небезпечне діяння наяву, особливо по першому його звільненні з роботи 25.01.2021 року яке зазначене в цій скарзі, по друге, діяння здійснено групою осіб, особливо по першому незаконному звільненню з роботи, що обтяжує покарання, а по третє, здійснено повторно, що також усугубляє винуватість. І це не одне грубе порушення, а їх ціла система, які зазначені в справі. В кінці постанови від 24.12.2024 року зазначено: « На підставі вищевикладеного, та враховуючи, що вході досудового розслідування не було здобуто даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України». Дізнавач ОСОБА_3 даних про кримінальні проступки вообще не здобув. А щоб їх здобути необхідно скасувати постанову від 24.12.2024 року як таку що майже не досліджена. А після скасування постанови необхідно: 1. В обов`язковому порядку опитати головного підозрюваного директора ТОВ Таланпром ОСОБА_5 . 2. Детально розслідувати примушення його до звільнення згідно 5 пунктів, що зазначені в цій скарзі. 3. Повторно допитати голову профкому ТОВ Таланпром ОСОБА_7 так як після результатів опитування вона виглядить зовсім невинною. Хоча він в клопотанні від 18.12.2024 року прохав задати питання які не були задані. 4. Дослідити групові злочинні дії посадових осіб ТОВ Таланпром по першому його звільненні 25.01.2021 року, а також інші. А тільки після цього необхідно приймати рішення. Зазначає що у всіх цих діях дізнавача ОСОБА_3 проглядається корупційне правопорушення, особливо в рішеннях судів в 18.08. та 1.12.2022 року що необхідно суду взяти до уваги. Просить продлити строк звернення до суду, якщо такий мається. Постанову дізнавача ОСОБА_3 отримав 26.12.2024 року.

28 січня 2025 року до суду від ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення до скарги від 2 січня 2025 року на бездіяльність та безповідальність посадових осіб Роменського РВП та просить скасувати постанову дізнавача ОСОБА_3 , від 24.12.2024 року як необґрунтовану, а після скасування детально дослідити примушення його до звільнення по другому його звільненню з роботи від 6.04.2022 р. (він впевнений, що примушення до звільнення підтвердиться), а потім в обов`язковому порядку перекваліфікувати з ч.1 на ч.2 ст. 172 КК України. Зобов`язати відповідних посадових осіб Роменського РВП про додаткове внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ч.1 ст. 3641 КК України. В додаткових поясненнях зазначає, що в Роменському РВП на розгляді знаходиться кримінальне провадження за № 0000222 за ч.1 ст. 172 КК України внесеного до ЄРДР 14.06.2023 року, а не 27.10.2022 року згідно його заяви до поліції з проханням: «Прийняти мою заяву та невідкладно внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування». А це є повна бездіяльність відповідних посадових осіб Роменської поліції. В подальшому щоб скрити свою бездіяльність та безвідповідальність відповідні посадові особи поліції переформатували особову справу. Всі ті документи що були в справі з 27.10.2022 року по 14.06.2023 року були вилучені вмісті із заявою від 27.10.2022 року в кінець справи, а кримінальне правопорушення розпочалося із 14.06.2023 року ( і то тільки за ухвалою суду), а на даний момент можливо їх вообще убрали, так як вони навіть не були підшиті. По першому звільненню його з роботи 25.01.2021 року в постанові від 24.12.2024 року дізнавач ОСОБА_3 зазначав що до Роменського РВП надійшла ухвала суду про внесення до ЄРДР даних про кримінальне правопорушення, а про дату його звернення до поліції ні слова, і що ОСОБА_2 «пояснив» (між іншим) що його поновлено на роботі 12.01.2022 року ( і то можливо із за пустяку) і більше ні слова не вказується в постанові. А це скривання дізнавачем ОСОБА_3 грубих фактів незаконного його звільнення з роботи 25.01.2021 року та факту повторного незаконного звільнення (примушування до звільнення) які детально зазначались в його попередніх скаргах, на які не звертав уваги дізнавач ОСОБА_3 , а мав би звернути та дослідити з опитуванням головного винуватця його повторного звільнення з роботи директора ТОВ Таланпром ОСОБА_5 , а тільки потім можна було закривати кримінальне провадження за ч.1 п.2 ст. 284 КПК України, в якому зазначено: «Якщо буде встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення». А тому на даний період не встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. А тому однозначно постанова про закриття кримінального правопорушення від 24.12.2024 року має бути скасована як недосліджена та необґрунтована. Навіть по письмовим доказам можна стверджувати наявність в діях кримінального правопорушення, особливо по першому незаконному звільненню його з роботи з сполошним порушенням КЗпП України та з моральним приниженням, з організованим злочинним угрупуванням, з вчиненням повторних дій по другому незаконному звільненню з роботи 6.04.2022 року (примушення до звільнення з роботи), що необхідно було дослідити дізнавачем ОСОБА_3 та перекваліфікувати на ч.2 ст. 172 КК України, з обставинами, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України (із 13 пунктів частини першої пункти 1,2,6,8,11 обтяжують покарання. Про це все детально вказано в його заяві до поліції від 27.10.2022 року та інших заявах та скаргах, а у дізнавача ОСОБА_3 встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, згідно ч.1 п.2 ст. 284 КПК України. Як це може бути. А відсутність криміналу дізнавачем вообще не встановлювалась. У всіх заявах та клопотаннях до дізнавача ОСОБА_3 він просив про додаткове внесення до даного кримінального провадження даних за ч.1 ст. 3641 КК України по якій підозрюються деякі особи ТОВ Таланпром, але ОСОБА_3 всяческі відмовляв, наприклад на його заяву від 9.05.2024 року він відповів, що немає на це повноважень як дізнавача, а на його чергову заяву від 27.06.2024 р. з проханням, якщо він звернувся до них не за належністю, то просив згідно ч.3 ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян» направити його звернення в нужну інстанцію, на що одержав відповідь від 1.07.2024 року що: « У разі встановлення складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 3641 КК України матеріали кримінального правопорушення будуть виділені в окреме кримінальне провадження». Але вмісто окремого кримінального провадження одержав постанову про закриття кримінального провадження від 25.09.2024 р. Перед тим як винести постанову від 25.09.2024 року мав би в обов`язковому порядку внести відомості в ЄРДР за ч.1 ст. 3641 КК України згідно вимог ст. 214 КПК України (як не сам так по клопотанню), а потім вирішувати хто має дальше проводити досудове розслідування. Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 15 жовтня 2024 року постанову від 25.09.2024 року було скасовано, як до кінця не досліджену.

28 січня 2025 року прокурор в судове засідання не прибув.

28 січня 2025 року ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглянути скаргу без його участі.

28 січня 2025 року в судовому засіданні дізнавач Роменського РВП ГУНП в Сумській області просив в задоволені скарги відмовити, так як проведено ряд слідчих дій, і встановлено, що ОСОБА_2 був звільнений за заявою про звільнення, яку він сам і написав. Він попросив відпустку - йому відпустки надавали. Відпустки у нього були. Суд визнав, що звільнення ОСОБА_2 відбулося на законних підставах. Щодо першого звільнення, то в матеріалах кримінального провадження, сам ОСОБА_15 нічого йому не повідомляв і він ці дані не з`ясовував. Кримінальне провадження було відкрито по факту другого звільнення.

06 березня 2025 року ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглянути скаргу без його участі.

06 березня 2025 року дізнавач Роменського РВП ГУНП в Сумській області та прокурор в судове засідання не прибули.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши дізнавача, дослідивши кримінальне провадження, в рамках якого подане дане клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 303КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, серед якого і рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 січня 2022 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таланпром» про скасування наказу про звільнення від 25 січня 2021 року та поновлення на роботі задоволено. Скасовано наказ № П-П-00001882 та поновлено на роботі ОСОБА_2 з дати звільнення (а.м.к.п. 195 т.1).

Згідно наказу № 47-П від 09.03.2022 року ОСОБА_2 поновлено на посаді сторожа ТОВ «Таланпром» (а.м.к.п. 113 т.1).

Згідно заяви від 09.03.2022 року ОСОБА_2 просив надати йому відпустку без збереження заробітної плати терміном на 14 днів в зв`язку з сімейними обставинами з 9 березня 2022 року. (а.м.к.п. 122).

Згідно довідки 09.03.22 року дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_16 , 1958 р.н. потребує стороннього догляду (а.м.к.п. 229).

Згідно наказу № П-П-00006601 ОСОБА_2 надано відпустку без збереження заробітної плати терміном на 14 днів з 9 березня 2022 року по 22 березня 2022 року (а.м.к.п. 231 т.1).

Згідно заяви від 23.03.2022 року ОСОБА_2 просив надати йому щорічну відпустку за 2021 рік з 23 березня 2022 року в зв`язку з сімейними обставинами по 30 березня 2022 року (а.м.к.п. 236).

Згідно наказу №П-П-00006601 ОСОБА_2 надано щорічну відпустку терміном на 8 днів за період з 09.03.2022 по 08.03.2023 з 23 березня 2022 року по 30 березня 2022 року (а.м.к.п. 232 т.1).

01.04.22 року ОСОБА_2 подав директору ТОВ «Таланпром» ОСОБА_5 заяву в зв`язку з тим, що йому відмовлено в наданні повної тарифної відпустки за 2021 рік по сімейним обставинам (довідка надана від сімейного лікаря, датованою 9 березня 2022), а тільки з 23 по 31 березня 2022 року, а тому просить звільнити його з роботи, з обов`язковою виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 25.01.21 року по 09 березня 2022 року (а.м.к.п. 234).

31.03.2022 року ОСОБА_2 подав на ім`я директора ТОВ «Таланпром», заяву про звільнення з роботи за власним бажанням з 31 березня 2022 року (а.м.к.п. 235).

Згідно акту від 31.03.22 року, за підписом начальника служби ОСОБА_17 , сторожів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 згідно графіка роботи на роботу 31.03.2022 року не вийшов (а.м.к.п. 239).

31.03.2022 року начальником служби охорони ОСОБА_4 подано доповідну директору ТОВ «Таланпром» про те, що сторож ОСОБА_2 після закінчення відпустки, яка була надана йому з 23.03.2022 року по 30.03.2022 року згідно графіка роботи служби охорони 31.03.2022 року по невідомим обставинам на роботу не з`явився (а.м.к.п. 240).

03.04.2022 року начальником служби охорони ОСОБА_4 складено акт в присутності старшого зміни ОСОБА_18 та сторожа ОСОБА_20 про те, що сторож ОСОБА_2 згідно графіка роботи на роботу 03.04.2022 року не вийшов (а.м.к.п.2 37).

03.04.2022 року ОСОБА_4 подано доповідну директору ТОВ «Таланпром» про те, що сторож ОСОБА_2 згідно графіка роботи служби охорони 03.04.2022 року по невідомим обставинам на роботу не вийшов (а.м.к.п. 238).

06.06.2022 року ОСОБА_2 подав заяву на ім`я директора ТОВ «Таланпром», яка 06.04.22 року погоджена начальником служби охорони ОСОБА_21 про звільнення його з роботи за власним бажанням з 6 квітня 2022 року (а.м.к.п. 236).

Згідно наказу № П-Т-00006601 від 06.04.2022 року ОСОБА_2 звільнено з посади сторожа ТОВ «Таланпром» на підставі ст. 38 КЗпП України (а.м.к.п. 54 т.1).

У витягу з ЄРДР № 0000162 від 14.06.2023, кваліфікація якого передбачена ч. 4 ст. 272 КК України, вказано, що 13.06..2023 до ЧЧ Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшла ухвала суду справа № 585/2235/23 номер провадження 1-кс/651/23 від 07.06.2023 року за скаргою ОСОБА_2 , про грубе порушення законодавства про працю з боку посадових осіб ТОВ «Таланпром», а саме його незаконного звільнення з роботи з особистих мотивів (а.м.к.п. 1 том 1).

18 серпня 2022 року рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області ухвалено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таланпром» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі відмовлено в повному обсязі. (а.м.к.п. 205-209 т.1).

01 грудня 2022 року постановою Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2022 року змінено, доповнивши резолютивну частину рішення абзацом другим наступного змісту: «Вважати звільненим ОСОБА_2 за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України». В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.м.с.210-212 т.1).

Постановою дізнавача СД Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 23.09.2023 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності складу кримінального правопорушення (а.м.к.п. 215-217 т.1).

Постанова про закриття кримінального провадження №000222, внесеного в ЄРДР 14.06.2023, скасована прокурором Роменської окружної прокуратури 27.12.2024. Під час винесення указаної постанови про скасування постанови про закриття кримінального провадження 27.12.2023 прокурором встановлено, що при вивченні матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що в провадженні не проведені всі необхідні і можливі слідчі дії. Зокрема, з приводу зазначених у протоколі допиту ОСОБА_2 від 27.06.2023 обставин його звільнення не допитані службові особи ТОВ «Таланпром», у тому числі директора товариства. З ТОВ «Таланпром» не витребувано усіх документів щодо звільнення ОСОБА_2 (заяви про звільнення, про надання відпусток за 2022 рік, табелі обліку робочого часу тощо). Для вивчення документації з приводу звільнення ОСОБА_2 не залучено спеціаліста Держпраці. Таким чином дізнавачем не вжито необхідних заходів до встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню (а.м.к.п. 223 т.1).

27.12.2023 прокурором Роменської окружної прокуратури начальнику СД Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_22 надано письмові вказівки у кримінальному провадженні №0000222, на виконання яких дізнавачем ОСОБА_22 зроблено відповідні запити (а.м.к.п. 227 т.1).

09.08.2024 року дізнавачем ОСОБА_3 допитано в якості свідка ОСОБА_4 (а.м.к.п. 38-39 т.2 ).

Постановою дізнавача СД Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 24.09.2024 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності складу кримінального правопорушення (а.м.к.п. 65-68 т.2).

15.10.2024 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області ухвалено скаргу задовольнити частково. Постанову дізнавача СД Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 25.09.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000222 від 14.06.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.172 КК України - скасувати. У решті вимог за скаргою відмовити. В мотивувальній частині ухвали зазначено, що слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, дізнанням було проведено достатній обсяг слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, та у достатній мірі виконано вказівки прокурора у провадженні. При цьому, не зважаючи на значний обсяг слідчих та процесуальних дій, що було виконано у провадженні, відомості про які ґрунтовно викладено у оскаржуваній постанові, дізнавачем не наведено у мотивувальній частині постанови відповідного висновку, якими підставами останній керувався, закриваючи кримінальне провадження у зв`язку з «відсутністю по даному факту складу кримінального проступку». Окремо слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на взаємовиключність наведених у мотивувальній та резолютивній частині оскаржуваної постанови процесуальних підстав для закриття кримінального провадження, оскільки висновок дізнавача про не здобуття даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального проступку, згідно процесуального закону, можливо співставити із підставою для закриття кримінального провадження, визначеною п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, щодо не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпання можливості їх отримати. При цьому такий висновок є прямо протилежним наведеному у резолютивній частині постанови, щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із «відсутністю по даному факту складу кримінального проступку», однак із посиланням на норму п.2ч.1ст.284КПК України, хоча за змістом оскаржуваного рішення сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення, або відсутність хоча б одного з елементів його складу, що може свідчити про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення взагалі не досліджувалась. З огляду на вищевикладене та відсутність будь-якого вмотивованого висновку у оскаржуваній постанові, який було би викладено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження, скарга ОСОБА_2 у цій частині підлягає задоволенню, із скасуванням постанови про закриття кримінального провадження (а.м.к.п. 79 т.2).

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідків директора ТОВ «Таланпром» ОСОБА_5 , 27.11.2024 року, працівників ТОВ «Таланпром» ОСОБА_12 , 23.12.2024, голову профкому ТОВ Таланпром ОСОБА_7 (а.м.к.п. 107-108,122,123,128 т.2).

Постановою дізнавача СД Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 24.12.2024 кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю по даному факту складу кримінального проступку (а.м.к.п. 129-133 т.2).

Вказане рішення слідчий мотивував тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що звільнення ОСОБА_2 відбулося на підставі написаної ним заяви. Також судами всіх інстанцій було розглянуто питання, щодо незаконного звільнення ОСОБА_2 з роботи, які дійшли висновку, що ОСОБА_2 було звільнено з ТОВ «Таланпром» на законних підставах. Тому в ході досудового розслідування не було здобуто даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України. При цьому, вказані висновки слідчий зробив після збору, перевірки та оцінки таких доказів: показів начальника юридичного відділу ОСОБА_14 , директора ТОВ «Таланпром» ОСОБА_5 , 27.11.2024 року, свідків працівників ТОВ «Таланпром» ОСОБА_12 , 23.12.2024 голову профкому ТОВ Таланпром ОСОБА_7 .

Дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов висновку що доводи ОСОБА_2 не можуть бути покладені в основу рішення про скасування постанови дізнавача.

Слідчий суддя погоджується з висновками дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки перш за все правомірність звільнення ОСОБА_2 перевірена судом і з даного приводу існує рішення суду, яке набуло чинності.

Твердження ОСОБА_2 про не проведення дізнавачем певних дій, не можуть бути покладені в основу рішення про скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки в ході проведення дізнання, особа яка його проводила, вжила заходів для з`ясування обставин справи та здобуття відповідних доказів, оскільки допитано свідків та зібрано документи, які стосуються провадження.

Крім того, матеріали кримінального провадження №0000222 дають підстави стверджувати, що заявлені ОСОБА_2 клопотання були виконані у повному обсязі.

За встановлених обставин, доводи ОСОБА_2 , що дізнавач не належним чином провів дізнання, підтвердження не знайшли, а навпаки спростовані доказами зібраними в ході дізнання.

На переконання слідчого судді дізнавачем зібрано достатньо доказів для вирішення питання про наявність складу кримінального проступку і винесено обґрунтоване рішення про відсутність складу кримінального проступку.

З урахуванням встановлених обставин слідчий суддя вважає, що скарга не обґрунтована і задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 303, 304, 306, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 16 годині 40 хвилин 11 березня 2025 року.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1