Справа № 308/4237/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву про самовідвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 у справі №308/4237/25 (провадження №1-кс/308/1768/25) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 щодо розгляду клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000229,

В С Т А Н О В И В:

25.03.2025 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 щодо розгляду клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000229.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 25.03.2025 зазначена скарга передана слідчому судді ОСОБА_3 .

25.03.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід, яку мотивовано тим, що 14.11.2024 у провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 перебуває цивільна справа №308/8386/21 за позовною заявою ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс», генерального директора Приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс» ОСОБА_6 , про встановлення заборони на стягнення станційного збору та відшкодування матеріальної і моральної шкоди. У межах цієї цивільної справи позивачем ОСОБА_4 13.03.2025 була подана заява про відвід головуючої судді ОСОБА_3 . За ухвалою від 14.03.2025 судом було визнано заяву позивача ОСОБА_4 про відвід головуючої судді ОСОБА_3 у цивільній справі №308/8386/21 за позовною заявою ОСОБА_4 , до приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс», генерального директора приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс» ОСОБА_6 , про встановлення заборони на стягнення станційного збору та відшкодування матеріальної і моральної шкоди необґрунтованою та передано заяву позивача ОСОБА_4 про відвід головуючої судді ОСОБА_3 у цивільній справі №308/8386/21 для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Проте, на цей час іншим складом суду не розглянута заява позивача ОСОБА_4 про відвід головуючої судді ОСОБА_3 . Звертає увагу на той факт, що в межах розгляду іншої цивільної справи ОСОБА_4 посилається на кримінальне провадження №0000229, крім того докази, на яких ґрунтується позовна заява у справі №308/8386/21, ймовірно були підставою задля внесення відомостей до ЄРДР. Тобто позов, який перебуває на розгляді суду, по суті є цивільним позовом, який випливає і безпосередньо стосується кримінального провадження №0000229 та матеріальної і моральної шкоди, яка, на думку позивача, була йому завдана стягненням станційного збору та є об`єктом дослідження у межах цього кримінального провадження. З урахуванням наведеного та з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості ОСОБА_3 , як слідчого судді при розгляді зазначеної скарги, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від розгляду зазначеної скарги.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2025 зазначену заяву про самовідвід розподілено судді ОСОБА_1 .

Розглянувши вказану заяву про самовідвід та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Підстави для відводу судді передбачені статтями 75, 76 КПК України.

Згідно зі статтею 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також відповідно до статті 76 цього Кодексу не допускається повторна участь судді в кримінальному провадженні.

Наведений перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Згідно з частиною п`ятою статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до Першого показника Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, принцип незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою (пункт 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів).

Наведені в заяві про самовідвід обставини суд вважає необґрунтованими та такими, які не викликають сумнів в неупередженості чи заінтересованості судді в результатах розгляду даної скарги.

Разом з тим, заявлений самовідвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для самовідводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про самовідвід слідчого судді з мотивів, зазначених у відповідній заяві, а тому приходить до переконання, що в задоволенні поданої заяви про самовідвід слід відмовити.

Керуючись статями 75, 76, 80, 81, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 у справі №308/4237/25 (провадження №1-кс/308/1768/25) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 щодо розгляду клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000229.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1