Справа № 643/8101/21
Провадження № 1-кп/643/261/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001170 від 25.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, -

у с т а н о в и в :

Згідно з ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 грудня 2023 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , постановлено кримінальне провадження №643/8101/21 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, направити з Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 13.02.2024 визначено головуючого суддю ОСОБА_1 . Кримінальне провадження передано судді 14.02.2024.

Московський районний суд м. Харкова виділив з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001170 від 25.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, в окреме провадження: матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України.

Ухвалив продовжити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001170 від 25.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова 27 січня 2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на особисте зобов`язання.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області про застосування стосовно ОСОБА_4 , який підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України у кримінальному провадження №0001170 від 25.09.2020 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави. 19.11.2021 за ОСОБА_4 внесено заставу до Управління Державної судової адміністрації України у Харківській області у розмірі 181 600,00 гривень. Посилався, що з того часу його підзахисним обов`язки, встановлені Київським районним судом м. Харкова жодного разу порушені не були. ОСОБА_4 має постійне місце проживання за місцем його реєстрації у м. Харкові, спільно проживає однією сім`єю з ОСОБА_16 , має сина ОСОБА_17 , син та цивільна дружина перебувають на його утриманні. Зазначив, що на його утриманні перебуває його батько ОСОБА_18 , який хворіє на онкологічне захворювання та постійно потребує придбавання ліків. ОСОБА_4 має постійну, сезонну роботу охоронця. Зауважував, що свідки у даному кримінальному провадженні вже допитані, а тому, як на думку захисника, обвинувачений не може вплинути на свідків. Посилався, що органом досудового розслідування не доведено винуватість ОСОБА_19 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому, як про це зазначив захисник, ризики, передбачені вимогами ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вже не існують. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 наявні ОСОБА_20 міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, наявність в нього родини та утриманців, наявність непостійного місця роботи охоронцем, виконання покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків, зайняття волонтерською діяльністю під час війни, наявність в обвинуваченого незадовільного матеріального стану через відсутність постійного місця роботи, наявність потреби в утриманні хворого батька пенсійного віку, характеристику обвинуваченого, як особи, яка не має судимості, відсутність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки обвинуваченого, наявні підстави для задоволення клопотання.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_19 адвокат ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання, просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Зазначив, що ризики, наявність яких було встановлено слідчим суддею в ухвалі від 27.01.2021, на теперішній час не існують, усі свідки у даному кримінальному провадженні вже допитані, батько його підзахисного вносив заставу за обвинуваченого ОСОБА_19 , наразі заставодавець хворіє на онкологічне захворювання, потребує вартісного лікування, а відтак, є підстави для задоволення клопотання та зміни запобіжного заходу стосовно його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити.

Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, доходить такого висновку.

За правилами ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За змістом ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У поданому суду клопотанні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , посилаючись на відсутність ризиків, установлених ухвалою слідчого судді, якою до ОСОБА_19 застосовано запобіжний захід, на стан здоров`я заставодавця, ставить питання щодо зміни вказаного запобіжного заходу його підзахисному на особисте зобов`язання.

Отже, беручи до уваги доводи клопотання, зважаючи на положення ч. 3 ст. 26 КПК України, судом при розгляді поданого клопотання, на підставі наданих доказів, установлюється наявність/відсутність ризиків, які були встановлені при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, доводи клопотання сторони захисту щодо стану здоров`я заставодавця, на що, як на підставу для зміни запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні посилалися захисник та обвинувачений, та, як наслідок, наявність/відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який - у вигляді особистого зобов`язання.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, тобто сутенерство, вчинене організованою групою, вчинене повторно.

Відповідно до ч. 5 ст. 12, злочин, передбачений ч. 3 ст. 303 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 181 600,00 гривень, у випадку внесення якої на підозрюваного покладається ряд додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Після внесення за ОСОБА_4 ОСОБА_21 застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та покладено додаткові процесуальні обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2021.

За змістом ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Як це унормовано положеннями ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються, як це закріплено вимогами ч. 7 ст. 194 КПК України.

Відтак, з огляду на наведене вище, з моменту внесення застави і звільнення з-під варти, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, і обвинувачений має дотримуватись обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що покладені на нього ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

За правилами ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 331 КПК України).

Суд, вирішуючи питання про зміну обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді застави, доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків.

За ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, при зверненні обвинуваченого та його захисника до суду у порядку ст. 201 КПК України із клопотанням про зміну застосованого до нього запобіжного заходу, тягар доказування перед судом обставин, на які вони посилаються, покладається саме на обвинуваченого.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України застава є одним із запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Правилами ч. 7 ст. 42 КПК України визначені загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного. Ці обов`язки покладаються на нього з моменту набуття процесуального статусу підозрюваного та діють незалежно від застосування запобіжного заходу.

Водночас, положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України визначено перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до застосованого запобіжного заходу за наявності умов, визначених у цій статті.

За змістом ч. 7 ст. 194 КПК України після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. У зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків.

Наведене дає підстави дійти висновку, що застава застосовується з метою виконання підозрюваним, обвинуваченим, як обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на нього ухвалою слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу, так і тих, що визначені у ч. 7 ст. 42 КПК України, позаяк у ст. 182 КПК України не вказано, що обов`язки повинні бути покладені на підозрюваного саме судом.

Таким чином, з моменту закінчення строку дії обов`язків, покладених судом, строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді застави, не припиняється.

Ураховуючи викладене вище та, беручи до уваги продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зважаючи на відсутність додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які були покладені на підозрюваного, більш м`який запобіжний захід, ніж застава, яка внесена за ОСОБА_4 ОСОБА_21 , у тому числі особисте зобов`язання, не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001170 від 25.09.2020.

За правилами ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, заставодавцю роз`яснюються у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Як це унормовано положеннями ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Положення ч. 8 ст. 182 КПК України передбачають можливість звернення застави в дохід держави у разі невиконання обов`язків заставодавцем.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо вона не була звернена у дохід держави.

Відтак, заставодавцю роз`яснюються покладені на нього обов`язки та наслідки їх невиконання. Внесені заставодавцем кошти - застава залишаються на депозитному рахунку відповідного суду та, якщо застава не була звернена у дохід держави, - повертаються у повному обсязі заставодавцю у випадку припинення дії цього запобіжного заходу: закриття кримінального провадження, скасування запобіжного заходу, зміни одного виду запобіжного заходу на інший, ухвалення вироку суду.

Як посилалися у підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений, батько обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_18 є заставодавцем у даному кримінальному провадженні, страждає на онкологічне захворювання, а тому заставодавець у даному кримінальному провадженні потребує коштів на лікування.

Водночас, як убачається з довідки №04-48/567 від 11.02.2021, виданою ТУ ДСА України у Харківській області, сплата застави згідно з кримінальним провадженням №0001170 від 25.09.2020 за ОСОБА_4 здійснена ОСОБА_21 . Відтак, посилання сторони захисту на те, що заставу за обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні була внесена його батьком ОСОБА_18 не знаходять свого підтвердження та спростовуються наданими стороною захисту доказами.

З огляду на наведене вище, заставодавцем у даному кримінальному провадженні є особа, відмінна від особи, на хворобу якого посилається обвинувачений у клопотанні про зміну запобіжного заходу, а тому такі аргументи сторони захисту судом відхиляються, позаяк при внесенні зазначених коштів як застави за підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_21 усвідомлювала наслідки внесення таких грошових коштів у якості застави та можливість їх повернення лише у визначених законом випадках.

При цьому, необхідність використання грошових коштів на лікування особи, відмінної від особи обвинуваченого та заставодавця, внесені як застава за підозрюваного ОСОБА_4 , з урахуванням відсутності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України підстав для зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, не є підставою для зміни такого запобіжного заходу.

Разом з тим, при вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для зміни застосованого після сплати застави до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, суд ураховує, що посилання сторони захисту на те, що у даному кримінальному провадженні вже допитані усі свідки, є помилковими, позаяк дане кримінальне провадження перебуває тільки на стадії підготовчого провадження та, відповідно, свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитувалися, а, згідно з положеннями ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Що стосується посилань сторони захисту на те, що обвинувачений ОСОБА_4 займається волонтерською діяльністю, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_16 та є батьком малолітнього ОСОБА_17 , то суду на підтвердження таких доводів не надано жодних доказів.

Посилання сторони захисту не невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення суд не вирішує на стадії підготовчого провадження, а відтак, за сукупності наведених вище обставин, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були встановлені ухвалою слідчого судді, з огляду на що не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі особистого зобов`язання, який, на думку суду, не здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

При цьому, належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 , на яку в ініційованому клопотанні посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність установлених ризиків, а навпаки свідчить про те, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі є таким, що достатньою мірою гарантує належну поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні з урахуванням продовження існування встановлених ризиків.

З огляду на наведене вище, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291, 292 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України,

На підставі викладеного, керуючись ст. 201, 369-372, 376, Главою 27 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001170 від 25.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, у відкритому судовому засіданні на 20 лютого 2025 року на 14 годину 00 хвилин.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 14 лютого 2025 року.

Суддя : ОСОБА_1