Справа № 357/1306/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

захисник: ОСОБА_4 ,

підозрюваний: ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню №00000288 від 26.07.2024,

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Головино, Черняхівського району, Житомирської області, громадянина України, не працюючого, з середньою технічною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді даного місцевого суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби в межах строку досудового розслідування, в рамках кримінального провадження №00000288 від 26.07.2024, посилаючись на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України враховані слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період підозрюваному ОСОБА_5 на даний час не зменшились та продовжують існувати, строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 31.01.2025, а направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні до суду у вказаний строк не можливо, оскільки на даний час наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до сплину строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, а саме необхідність ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, складання, затвердження обвинувального акту, скерування його до суду.

Так, клопотання вмотивоване наступним, досудовим розслідуванням встановлено, що навесні 2019 року (більш точної дати досудовим розслідування не встановлено) малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , та вітчимом ОСОБА_8 приїхали до матері останнього ОСОБА_9 ) в с. Пологи Білоцерківського району Київської області, де також мешкав ОСОБА_5 .

В подальшому, у вечірній час, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання в будинку АДРЕСА_3 , що належиться його співмешканці ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), спілкувався з малолітньою ОСОБА_6 . В цей час, у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, щодо малолітньої ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно малолітньої, ОСОБА_5 , відпочиваючи на ліжку в спальній кімнаті будинку, перебуваючи наодинці із ОСОБА_6 , скориставшись тим, що інші члени родини знаходились в іншій кімнаті та не спостерігали за його діями, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є малолітньою особою, використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , що пов`язаний з її віком, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, застосовуючи силу, діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, посягаючи на статеву недоторканість та нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої, з метою збудження у неї статевого інстинкту, вчинив насильницькі дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_6 , а саме торкався своєю рукою геніталій останньої, також змусив малолітню ОСОБА_6 , торкатися руками свого статевого органу, таким чином задовольняючи свою статеву пристрасть.

Попередня кваліфікація кримінального правопорушення вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

31.10.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

20.01.2025 склад кримінального правопорушення перекваліфіковано з ч. 2 ст. 156 КК України на ч. 4 ст. 153 КК України, тобто вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, (сексуальне насильство), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

20.01.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: допитом законного представника потерпілого ОСОБА_7 від 30.07.2024, яка повідомила про відомі обставини вчинення відносно її малолітньої доньки ОСОБА_6 кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; допитом неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 (за методикою «Зелена кімната») від 30.07.2024, яка повідомила про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; висновком спеціаліста за результатами проведення допиту потерпілої ОСОБА_6 від 15.08.2024 відповідно до якого за результатами проведеного допиту було виявлено наявність дій з боку дідуся ОСОБА_11 , які містять ознаки сексуального насильства по відношенню до ОСОБА_6 , що свідчить про наявність у дитини нехарактерного віку досвіду. Інформація, яка стала відома у процесі проведення допиту, спостереження за емоційними та фізіологічними реакціями малолітньої, вказують на відповідність невербальних реакцій та проявів дитини сказаним дитиною словам; опитом малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_12 (за методикою «Зелена кімната») від 30.10.2024, яка повідомила відомі їй про обставини вчинення відносно ОСОБА_6 кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; висновком експерта від 25.10.2024 відповідно до якого під час дослідження у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлена наявність проявів негативного емоційного стану, але встановити причинно-наслідковий зв?язок виявленого негативного емоційного стану та обставинами, що є предметом розслідування у провадженні не видається за можливе. Проте, враховуючи той факт, що досліджувана у провадженні ситуація за своєю суттю та ознаками має характер психотравмувальної та такої що чинить деструктивний вплив на психічний розвиток підекспертної особи, не можливо виключити появу відстрокованих наслідків переживання дії ситуації в майбутньому; іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонено залишати житло у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. наступного дня строком на два місяці до 31.12.2024 та покладено такі відповідні обов`язки.

Підозрюваний ОСОБА_5 змінив місце свого проживання про що повідомив слідчого у кримінальному провадженні. На даний час останній проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури від 23.12.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000288 від 26.07.2024 продовжено до 3-х місяців, тобто до 31.01.2025.

24.12.2024 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області до ОСОБА_5 продовжено строки та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонено залишати житло у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. наступного дня до 31.01.2025 та покладено відповідні обов`язки.

24.01.2025 в порядку ст. 290 КПК України прокурором в кримінальному провадженні надано доручення про повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

У своєму клопотанні прокурор зазначає, що в силу п. 5 ч. 1 ст. 3 та ст. 219 КПК України досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, однак, воно не вважається закінченим, оскільки у даному випадку обвинувальний акт до суду не направлено, у зв`язку з тим, що здійснюється виконання вимог ст. 290 КПК України.

Отже, наразі встановлені слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, не відпали, не зменшились та продовжують існувати в тому самому обсязі, як і були при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зокрема, ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 , змінювати місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , може впливати на родину потерпілих, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення, а також інших свідків, задля незаконного впливу на них з метою реабілітації себе як злочинця. ОСОБА_5 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Так, ОСОБА_5 відома адреса місця проживання родини потерпілих та свідків, в результаті чого останній може вчинити тиск на нього з метою викривлення реальних обставин вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої потерпілої.

Оскільки на теперішній підозрюваний та захисник не ознайомились з матеріалами кримінального провадження, відповідно до чого направити обвинувальний акт до суду не представляється можливим, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 не зменшились та продовжують існувати сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.03.2025.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, при цьому навела доводи викладені в клопотанні. Крім цього, зазначив, що на теперішній час захисник та підозрюваний ознайомлюються із матеріалами кримінального провадження, разом з цим, після їх ознайомлення з матеріалами кримінального провадження необхідно виконати вимоги ст. 291 КПК України та направити обвинувальний акт до суду.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з підстав того, що вважає підозру необґрунтованою та заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведеними, оскільки ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування або суду та не переховувався в ході досудового розслідування, при цьому ризик впливати на потерпілу вже відпав, оскільки потерпілу допитано. Крім цього захисник зазначив, що ОСОБА_5 має проходити лікування в інституті серця, а також наголошував на порушенні строків подачі вказаного клопотання до суду, який не має перевищувати 5 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи захисника. Подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний - обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України у разі необхідності строк запобіжного заходу може бути продовжений, за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що 31.10.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

20.01.2025 склад кримінального правопорушення перекваліфіковано з ч. 2 ст. 156 КК України на ч. 4 ст. 153 КК України.

20.01.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України

Копія клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу підозрюваному вручено 24.01.2025 з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Крім того, в судовому засіданні встновьено, що згідно штампу поштового відправленя клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту було подане до суду 24.01.2025, тобто з дотриманням вимог ч. 1 ст. 199 КПК України.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Головино, Черняхівського району, Житомирської області, громадянин України, не працюючий, з середньою технічною освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

В ході судового засідання встановлено, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонено залишати житло у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. наступного дня строком на два місяці до 31.12.2024 з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи що ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України враховані слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період підозрюваному ОСОБА_5 не зменшились та продовжували існувати, 24.12.2024 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області до ОСОБА_5 продовжено строки застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонено залишати житло у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. наступного дня до 31.01.2025 з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до даного клопотання.

Слідчий суддя звертає увагу сторони захисту на те, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо продовження запобіжного заходу відносно підозрюваної особи у вчиненні злочинів не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні злочинів чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення злочинів є вірогідною та достатньою.

Слідчим суддею встановлено, що постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури від 23.12.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000288 від 26.07.2024 продовжено до 3-х місяців, тобто до 31.01.2025.

Крім цього, 24.01.2025 в порядку ст. 290 КПК України прокурором в кримінальному провадженні надано доручення про повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

На теперішній час захисник та підозрюваний ознайомлюються із матеріалами кримінального провадження.

Разом з цим, після їх ознайомлення з матеріалами кримінального провадження необхідно виконати вимоги ст. 291 КПК України та направити обвинувальний акт до суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що необхідність у продовженні строку запобіжного заходу прокурор обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може продовжувати здійснювати дії передбачені ст. 177 КПК України, а закінчити досудове розслідування не видається за можливе у зв`язку із ознайомленням підозрюваного та сторони захисту з матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 153 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено позбавлення волі строком до восьми років, дані про його особу, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, враховані слідчим суддею при обранні та продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжують існувати, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні.

Як вже було зазначено, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню завершено та матеріали відкриті для ознайомлення, про що у порядку ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваного та його захисника.

На теперішній час захисник та підозрюваний ознайомлюються із матеріалами досудового розслідування кримінального провадження.

Разом з цим, після їх ознайомлення з матеріалами кримінального провадження необхідно буде виконати вимоги ст. 291 КПК України та направити обвинувальний акт до суду.

Оскільки на теперішній час сторони не ознайомились з матеріалами кримінального провадження, а тому закінчити його, тобто направити з обвинувальним актом до суду не представляється можливим.

На підставі чого, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу суд не уповноважений перевіряти обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а учасники не можуть ставити під сумнів висновки, покладені в основу такого рішення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризиків Суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

На думку слідчого судді, ризик переховування обвинуваченого від суду досі є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та суворість можливого покарання. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 153 КК України. Санкція частини 4 статті 153 КК України відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що унеможливлює застосування положень про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, звільнення від відбування покарання з випробуванням тощо. Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Кримінальне провадження не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі, у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Слідчий суддя сприймає доводи захисника щодо особистісної характеристики обвинуваченого, його сімейних зв`язків. Водночас, вказані аргументи у свої сукупності не є настільки суттєвими, щоб нівелювати ризик можливого переховування від суду з огляду на вказані обставини.

Слідчий суддя також зазначає про актуальність ризику впливу обвинуваченого на свідків. Наразі провадження перебуває на стадії досудового розслідування. Особи, заявлені прокурором в якості свідків, судом не допитані, матеріали кримінального провадження розкриті для ознайомлення, що свідчить про те, що стороні захисту відомі всі свідки у кримінальному провадженні та їх показання, надані під час досудового розслідування. Загальний порядок, встановлений КПК України, передбачає процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК (у виключних випадках). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Відтак, ураховуючи реалізацію принципу безпосередності, ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. У зв`язку із цим Суд не бере до уваги твердження захисника щодо проведеного допиту потерпілої слідчим суддею при продовженні запобіжного заходу, оскільки вказані доводи є передчасними.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Посилання сторони захисту на стан здоров`я підозрюваного вказаних висновків не спростовують, а застосований запобіжний захід не перешкоджає ОСОБА_5 отримувати необхідне лікування, оскільки згідно ухвали слідчого судді на нього покладено заборону залишати місце проживання в нічний час.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри, продовження існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, обставини згідно ст. ст. 177, 178 КПК України, те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, проте в розумінні положень ст. 283 КПК України, не закінчене, здійснюється виконання вимог ст. 290 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та метою запобігання вказаних ризиків вважає доцільним продовжити ОСОБА_5 передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього з забороною залишати місце проживання в період часу з з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби за адресою: АДРЕСА_2 , з покладанням на останнього певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто по 02.03.2025 (але в межах строків досудового розслідування з урахуванням виконання вимог ст. 290 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 290, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №00000288 від 26.07.2024 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, по 02.03.2025 (але в межах строків досудового розслідування з урахуванням виконання вимог ст. 290 КПК України).

Продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_5 наступні передбачені ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із м. Київ без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 та свідком неповнолітньою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явиться без поважних причин за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваним покласти на орган національної поліції за місце його проживання.

Копію ухвали направити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , захиснику та підозрюваному ОСОБА_5 - для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений та проголошений о 09:00 год. 03.02.2025 у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, буд. 4-А.

Слідчий суддяОСОБА_14