Справа № 716/1900/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0001247 від 04.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 11 травня 2022 року в після обідній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 в домогосподарстві, за яким здійснював догляд, шляхом вільного доступу зайшов до житлового будинку за вище вказаною адресою, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету на незаконне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, розуміючи протиправне значення своїх дій, проник до погребу даного будинку, звідки викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 що знаходились в скляній ємкості (банці) в сумі 3500 доларів США, які згідно офіційного валютного курсу НБУ станом на 11.05.2022 складають 102392 грн 15 коп, після чого місце події покинув та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнових збитків на вказану суму.

Вказані протиправні дії вчиненні ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив що обвинувачення йому зрозуміле, обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Показав, що в будинку по АДРЕСА_2 проживала його матка ОСОБА_7 , яка померла в квітні 2022 року. З розповідей за життя ОСОБА_7 йому було відомо, що у погребі в схованці знаходяться грошові кошти його рідного брата ОСОБА_8 . Після смерті ОСОБА_9 , під час підготовки до її поховання, він разом із братом ОСОБА_10 спускалися у погреб за грошами. Тоді він побачив, схованку та переконався, що дійсно в скляній банці зберігаються гроші. Яку суму забрав ОСОБА_10 на похорон йому невідомо. Після поховання матки він здійснював догляд за її будинком, оскільки там вже ніхто не проживав. Через шість тижнів після смерті ОСОБА_11 він вирішив забрати гроші з підвалу для власних потреб. Доступ до будинку у нього був вільний, а ключі від погребу він знайшов у шухляді в одній із кімнат. За допомогою ключа він відчинив погреб та забрав скляну банку, в якій знаходилося 3500 доларів США. Як вияснилося пізніше зазначені гроші належали ОСОБА_12 - дружині його брата ОСОБА_13 , які вона в свій час передала ОСОБА_14 на збереження. Дозволу на користування викраденими грошами він від власників не отримував, тому пообіцяв, що поверне всі кошти.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що вона з 2017 року перебуває в шлюбі з рідним братом обвинуваченого ОСОБА_15 . На початку квітня 2022 року вона передала на зберігання брату свого чоловіка ОСОБА_14 на зберігання 3500 доларів США, щоб він поклав їх на зберігання до схованки у будинку в с. Чуньків, де мешкала хрещена мама ОСОБА_16 . Залишити гроші у себе вона не могла, оскільки на той час вони із сім`єю мешкали в чужому будинку, в який переїхали у зв`язку з початком бойових дій. Їй відомо, що після смерті ОСОБА_11 виникла необхідність у коштах для поховання. Тоді ОСОБА_17 спільно з своїм братом ОСОБА_18 взяли частину коштів із схованки. Після поховання ОСОБА_11 ключі від будинку ОСОБА_10 віддав сім`ї брата ОСОБА_19 . В подальшому в листопаді 2022 року ОСОБА_17 виявив відсутність грошей у схованці, серед яких були кошти, які вона передала йому на зберігання.

Враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, надані обвинуваченим та потерпілою пояснення відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого та досудової доповіді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений і потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин. За відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого та потерпілої останнім роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

З огляду на наведене, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є особою пенсійного віку, раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також судом враховується досудова доповідь органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб оцінюється як середній.

Враховуючи вищевикладені обставини, думку потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати, суд вважає за доцільне призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, встановленому ч.4 ст. 185 КК України.

При цьому враховуючи особу обвинуваченого, визнання ним вини, його критичне ставлення до вчиненого злочину та щире каяття, бажання довести своє виправлення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, що в своїй сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь його небезпечності для суспільства, суд вважає, що на підставі ст.75 КК України виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При вирішенні цивільного позову, поданого потерпілою ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 майнової шкоди суд вважає, що він підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Приписами ч.1 ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її задала.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення відшкодовується відповідно до закону.

Звертаючись до суду з даним цивільним позовом потерпіла посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив крадіжку належних їй грошей на суму 3500 доларів США.

Цивільний відповідач ОСОБА_4 заявлену вимогу ОСОБА_6 визнав в повному обсязі.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано майнову шкоду на суму 3500 доларів США, що згідно з офіційним валютним курсом НБУ станом на дату вчинення правопорушення становить 102392,15 грн, то суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 102392,15 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, в межах пред`явленого обвинувачення, розмір якої доведено наявними в справі доказами.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 128, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом іспитового строку обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_4 додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 користь ОСОБА_6 102392,15 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копія вироку вручається прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_20