КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/8283/2023 Категорія: ч. 2, ст.. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України
ЄУН: 754/1739/23 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0002838, внесеного до ЄРДР 21 жовтня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, з середнього-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же вироком вирішено питання процесуальних витрат та доля речових доказів.

24 квітня 2023 року на вказаний вирок безпосередньо до суду першої інстанції прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закину, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

участь обвинуваченого під час апеляційного розгляду кримінального провадження щодо нього є обов`язковою. Однак, обвинувачений до суду апеляційної інстанції не з`являється та про причини неявки апеляційний суд не повідомляє, за місцем проживання тривалий час не проживає, фактичне місце перебування останнього невідомо, тобто, обвинувачений фактично ухиляється від явки до суду, привід здійснити неможливо, а тому ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року обвинувачений ОСОБА_8 оголошений у розшук, апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 зупинено до розшуку обвинуваченого.

3 грудня 2024 року сектором ВКП Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві повідомлено Київський апеляційний суд про розшук обвинуваченого ОСОБА_8 згідно з ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року та доставлений до приміщення апеляційного суду.

На початку апеляційного розгляду прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що наявний ризик ухилення обвинуваченого від суду, про що свідчать обставини перебування обвинуваченого у розшуку. Окрім того, прокурор вказав про те, що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого шляхом призначення обвинуваченому покарання, яке слід відбувати реально, офіційно не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявна інформація про вчинення обвинуваченим іншим кримінальних правопорушень, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду до обвинуваченої слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жодний, більш м`який, запобіжний захід не зможе запобігти існуючому ризику.

Заслухавши доповідь судді,

- позицію прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити,

- позицію захисника та обвинуваченої, які заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою,

- дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та умови, за яких таке застосування можливе та виправдане, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам особи:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Наведені вище положення КПК України свідчать про те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, при тому, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні 20 жовтня 2022 року таємного викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 5086,67 грн., поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, а також 6 січня 2023 року закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 956т грн., повторно, в умовах воєнного стану.

Таким чином, суд першої інстанції визнав обґрунтованим висунуте ОСОБА_8 обвинувачення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З урахуванням положень ст. 177, 178, 183 КПК України, даних про особу обвинуваченого, які наявні у матеріалах кримінального провадження, у т.ч. про його майновий та сімейний стан, те, що ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, які вчинені через нетривалий проміжок часу, те, що за ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що обвинувачений переховувався від суду, оголошувався у розшук як судом апеляційної інстанції, так і Дніпровським районним судом м Києва в іншому кримінальному провадженні, колегія суддів доходить висновку, що клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення, оскільки існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду та перешкоджати здійсненню апеляційного провадження іншим чином, і вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у тому числі, й застави, з урахуванням того, що обвинувачений не працює.

Керуючись ст. 376, 405 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати обвинуваченому за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто, до 31 січня 2025 року, з триманням обвинуваченого ОСОБА_8 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4