Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/6142/24
Провадження №: 1-кп/332/616/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001754 від 15.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Розівка Розівського району Запорізької області, громадянки України, незаміжньої, яка має неповну середню освіту, офіційно непрацевлаштована, є інвалідом 3 групи, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2024 року, близько 20 години 40 хвилин, в селі Рівнопілля Пологівського району Запорізької області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого мешкання, на території подвір?я по АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з сусідом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час сварки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, не передбачаючи можливість настання смерті останнього, хоча враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, повинна була і могла це передбачити, завдала ОСОБА_6 чисельні удари дерев?яною палицею в область голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок та чисельні удари обухом сокири в область голови та тулуба.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 , згідно з висновком експерта № 5290 від 16.09.2024 року, тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, з відкритим переломом кісток склепіння черепа, з переломами ребер по різним лініям, лівої лопатки, лівої стегнової кістки, з крововиливом під м?які мозкові оболонки, з розривом твердої мозкової оболонки, з ушкодженням плеври і тканини легень на рівні нижніх часток, що ускладнилась шоком, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до загрозливого для життя стану (шоку) і знаходяться в прямому причинному зв?язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнала повністю, щиро покаялася, підтвердила обставини вчинення злочину, викладеного в обвинувальному акті, та при цьому додатково пояснила, що причиною її сварки з ОСОБА_6 стали дії та поведінка останнього, як до 14.09.2024 року, так і безпосередньо перед подією злочину. Так, ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_6 неодноразово, під час тимчасової відсутності ОСОБА_4 за місцем її проживання в селі Рівнопілля Пологівського району Запорізької області викрадав у неї особисті речі, надалі ці викрадені речі ОСОБА_4 бачила у ОСОБА_6 , однак при цьому із заявами до поліції ОСОБА_4 не зверталась. В день скоєння злочину, а саме 14.09.2024, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спільно вжили алкогольні напої, пом`янувши односельців, які загинули в цей день на фермі внаслідок обстрілу. При цьому ОСОБА_7 повідомила, що після обстрілу села 14.09.2024 ОСОБА_6 пішов збирати у загиблих односельців та привласнювати собі належні їм особисті речі та гроші, що, на думку ОСОБА_4 , було ганебною поведінкою з боку ОСОБА_6 . Під час спільного застілля ОСОБА_4 висловила своє невдоволення такою поведінкою ОСОБА_6 по відношенню до загиблих односельців, на що ОСОБА_6 почав ображати ОСОБА_4 нецензурною лайкою. На зауваження та вимогу ОСОБА_4 покинути її домоволодіння ОСОБА_6 не реагував, своїми силами випроводити ОСОБА_6 у ОСОБА_4 не було можливості, так як останній був фізично сильніший за ОСОБА_4 , через що ОСОБА_4 , з метою випровадження ОСОБА_6 зі свого домоволодіння, спочатку побила його дерев`яною палицею, а після того, як ОСОБА_6 знову повернувся до домоволодіння ОСОБА_4 та продовжив її ображати, також побила його обухом сокири. Тільки після цього ОСОБА_6 остаточно покинув домоволодіння ОСОБА_4 . Як потім стало відомо ОСОБА_4 , від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер. Про те, що все так сталося ОСОБА_4 дуже сумує.

Потерпіла ОСОБА_8 на адресу суду надала заяву, в якій просить розглянути кримінальне провадження за її відсутності, покарання обвинуваченій просила призначити на розгляд суду, цивільний позов не заявляла.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним досліджувати всі докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченої, дослідженням доказів, щодо місця знаходження речових доказів та доказів, які характеризують особу обвинуваченої.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченій покарання, у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, що є тяжким злочином; визнання обвинуваченою вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі; дані про особу обвинуваченої, раніше не судимої, яка за місцем проживання не має скарг та заяв на свою поведінку, зарекомендувала себе як працьовита людина, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом 3 групи, на даний час має тяжке захворювання (онкохворобу), не перебуває під наглядом у лікаря нарколога та психіатра; позицію потерпілої, яка не заявляла вимог або претензій до обвинуваченої та не наполягала на суворому покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення ОСОБА_7 злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного аморальними діями потерпілого ОСОБА_6 , які виразилися у його діях у день скоєння злочину щодо загиблих односельців, висловлювань у бік ОСОБА_7 нецензурною лайкою, нереагуванні на зауваження та невиконання вимоги покинути домоволодіння ОСОБА_7 , що у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При цьому суд враховує особу ОСОБА_4 , яка вину визнала повністю, позитивно характеризуються за місцем мешкання, а також враховує позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка не наполягала на суворому покаранні для ОСОБА_4 , вимог про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної або моральної шкоди не заявила.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого суд вважає необхідним призначити їй покарання в межах передбаченої санкції ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі, але із застосуванням ст. 69 КК України, тобто призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, що буде співмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нею нових злочинів, буде відповідати засадам виваженості, балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Призначення такого покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 75 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід суд у вигляді домашнього арешту суд вважає за необхідне залишити для обвинуваченої без змін.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

У справі цивільний позов не заявлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Разом з тим, до матеріалів кримінального провадження стороною обвинувачення не надані докази, які б підтверджували витрати на залучення експерта у сумі 3914,52 грн та не конкретизовано, за залучення саме якого експерта були понесені витрати у сумі 3914,52 грн,у зв`язку з чим суд не вбачає правових підстав для стягнення з обвинуваченої таких витрат.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити обвинуваченій ОСОБА_4 без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк перебування її під вартою з 15.09.2024 по 15.10.2024 включно, за приписами ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, а саме:

- дерев`яну палицю з нашаруванням РБК; сокиру з нашаруванням РБК, змив РБК, виріз ковдри з РБК, скляну чарку, полімерну пляшку, жіночий халат, бріджи, жіноче взуття з нашаруванням РБК, зразки крові, відбитки папілярних візерунків, зрізи нігтьових пластин, змиви з обох кистей, зразки волосся з п?яти областей голови, футболку, шорти чорного кольору, труси фіолетового кольору, шкарпетки сірого кольору, зразки крові, зрізи кінців нігтьових пластин, змиви з рук, зразки букальних клітин після набрання вироку законної сили знищити;

- військові черевики на шнурівці, розміру 40, зеленого кольору; військові штани камуфляжного кольору; військовий кітель камуфляжного кольору після набрання вироку законної сили повернути особі, у якої це майно було вилучено, а саме ОСОБА_9 ;

- синтетичну футболку зеленого кольору та синтетичні бриджі сірого кольору після набрання вироку законної сили повернути особі, у якої це майно було вилучено, а саме ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1