справа № 619/1117/25
провадження № 1-кп/619/297/25
ВИРОК

іменем України

12 березня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання у м. Дергачі кримінальне провадження №0000160 від 13.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, працюючого: ГО «Наша допомога» соціальний робітник, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

встановив:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 18 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000160 від 13 лютого 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5

ОСОБА_5 , будучи громадянином України, уродженцем м. Донецьк Донецької області, який проживає у кв. АДРЕСА_3 , вирішив стати на шлях протиправної діяльності та вчинив злочин проти основ національної безпеки України, пов`язаний з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за наступних обставин. Так, 22 лютого 2022 року президент російської федерації, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил РФ за межами РФ, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року о 5 годині президент РФ оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні. У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Цього ж дня у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким зокрема зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення громадян, які призиваються на військову службу. Строк проведення загальної мобілізації та дії воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України і триває дотепер. Згідно з п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні Збройні Сили України, підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України- це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово- облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час: здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); надають командирам військових частин інформацію про військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, з .метою добору громадян для проходження служби у військовому резерві та військової служби за контрактом; розробляють плани проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, удосконалення системи оповіщення, збору та поставки зазначених мобілізаційних ресурсів на відповідній території; ведуть на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави; беруть у межах своїх повноважень участь у здійсненні контролю за виконанням мобілізаційних заходів у місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, а також на підприємствах, здійснюють заходи, спрямовані на задоволення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку у людських і транспортних ресурсах, а також забезпечують виконання інших покладених на них завдань. Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Згідно з п. 5 ст. 22 вказаного Закону призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади. Пунктами 1, 3 цієї ж статті Закону зобов`язано громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин. Пунктом 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Згідно з ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства. Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. У ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачені випадки відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в тому числі п. 3. Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: 1) здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

В той же час ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, як в Україні, так і в м. Харкові та області, по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс у суспільстві, в тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, розуміючи вказані вище положення чинного законодавства України, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив вчиняти дії спрямовані на створення реальних перешкод законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, в частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності, тобто сприяння особам призовного віку ухиленню від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, шляхом забезпечення формального влаштування вказаних осіб до навчального закладу та отримання внаслідок цього відповідних документів, що надають право на відстрочку від мобілізації. При цьому, ОСОБА_5 , не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, та з особистих інтересів і вигоди, оцінивши обстановку в умовах особливого стану, розуміючи складність вчинення задуманих протиправних дій погодився на пропозицію ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , із залучення його до вищезазначеної злочинної діяльності у змові із раніше знайомими йому особами, які переслідуючи корисливий мотив були зацікавлені у здійсненні вказаної діяльності, а саме з: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також іншими невстановленими на даний час особами. В подальшому, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки здійснення даних злочинних дій, та, бажаючи їх настання, переслідуючи власну цинічну мету отримання грошової винагороди, ОСОБА_5 приблизно у період липня-серпня 2024 року за невстановлених обставин за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, розробили злочинну схему «ухилення» від мобілізації. Так, реалізуючи спільний кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_5 23.07.2024, діючи в якості одного із співвиконавців протиправного діяння, спираючись у своїх діях на інших співучасників попередньої змови, реалізуючи послідовно злочинний задум, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, в ході телефонної розмови звернувся із пропозицією до громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо організації формального вступу його знайомого - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до навчального закладу, з метою отримання відстрочки від призову на військову службу та ухилення від виконання військового обов`язку в умовах дії правового режиму воєнного стану за грошову винагороду, шляхом надання засобів, а саме офіційних документів навчального закладу, що міститимуть недостовірні відомості про визначену особу, як таку, що офіційно здобуває ступінь освіти - фаховий молодший бакалавр за денною формою здобуття освіти, а також слугуватимуть підставою для отримання відстрочки від призову на військову службу. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили службових осіб УСБУ в Харківській області про вказану протиправну діяльність ОСОБА_5 та звернулись із заявами про надання допомоги правоохоронному органу у розкритті і припиненні виявленої протиправної діяльності та почали діяти під контролем правоохоронного органу. У зв`язку з вищезазначеними обставинами слідчим відділом СБ України в Харківській області в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000781 від 03.07.2024, починаючи з 25 липня 2024 року у відношенні ОСОБА_6 та інших співучасників злочинної групи почали проводитися негласні слідчі (розшукові) дії. У свою чергу, ОСОБА_6 24.07.2024, втілюючи в життя реалізацію спільного кримінального протиправного умислу, погодив з ОСОБА_5 забезпечення за грошову винагороду формального вступу до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну» громадянина України ОСОБА_9 та надав ОСОБА_5 необхідні вказівки, а також перелік документів, які має передати ОСОБА_9 . Того ж дня в ході телефонної розмови, ОСОБА_8 надав добровільну згоду ОСОБА_5 на можливість вступу ОСОБА_9 до навчального закладу. За результатом отримання згоди від ОСОБА_8 на організацію формального вступу ОСОБА_9 до навчального закладу з вказаною метою, реалізуючи спільний кримінально-протиправний умисел ОСОБА_5 повідомив, що за організацію вступу, необхідно надати грошову винагороду в розмірі 1 500 доларів США. Крім того, останній дав вказівку про надання електронних копій особистих документів ОСОБА_9 та скинув перелік необхідних для вступу документів, які необхідно буде підготувати, а саме: фотографії у кількості 6 шт. розміром 3x4; військово обліковий документ; документ, що посвідчує особу; документ про раніше здобутий освітній рівень; свідоцтво про закінчення 9 або 11 класів; документи що надають право на пільги. В подальшому, 25.07.2024, ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронного органу, на виконання раніше отриманої пропозиції від ОСОБА_5 щодо вступу ОСОБА_9 до навчального закладу та вказівки надати необхідні для цього копії документів, надіслав ОСОБА_5 у месендежрі «Вайбер» фотографії документів ОСОБА_9 за отриманим раніше списком. 25.07.2024 p., ОСОБА_9 діючи під контролем правоохоронного органу, зробив копії відповідних документів, а також відповідні фотографії та надав їх ОСОБА_8 . Серед цих документів були фотографії у кількості 6 шт. розміром 3x4, на одному аркуші та копії наступних документів: військовий квиток; паспорт; ідентифікаційний код; диплом кваліфікації робітника (щодо отримання середньої спеціальної освіти); атестат про загальну середню освіту; додаток до атестату; додаток до диплому. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу,. 25.07.2024 ОСОБА_5 , продовжуючи діяти відповідно до розробленого злочинного плану, зателефонував ОСОБА_8 та зазначив, що грошові кошти і документи щодо ОСОБА_9 необхідно надати цього ж дня, тобто 25.07.2024. ОСОБА_8 відповів, що такої можливості немає та необхідно зібрати вказану суму. В подальшому, ОСОБА_10 запропонував передати хоча б частину суми у розмірі 500 доларів США та документи, однак після відмови, попросив передати хоча б копії документів для того щоб розпочати процес оформлення вступу ОСОБА_9 до навчального закладу. При цьому, ОСОБА_5 у телефонній розмові вказав, що документи потрібно передати особі, яку він зазначив як « ОСОБА_11 », надавши при цьому вказівку прибути за адресою: м. Харків, вул. Рязанська, б. 25, в районі церкви біля «Саржиного Яру», на що ОСОБА_8 погодився.

Потім ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.07.2024, надав ОСОБА_6 контактний номер мобільного оператора, яким користується ОСОБА_8 з метою налагодження зв`язку з останнім. Ввечері 25.07.2024 ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 та запропонував перенести зустріч ближче до центральної частини міста, а саме зустрітись біля Харківського міського РАЦСУ, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 61, на що останній погодився. Після цього, 25.07.2024 ОСОБА_8 перебуваючи поблизу будівлі за адресою вул. Сумська, 61, передав ОСОБА_6 документи, необхідні для вступу ОСОБА_9 до навчального закладу. В ході спілкування ОСОБА_6 пояснив, що на даний час відстрочка діє лише до 2 років, вказавши при цьому про можливість продовжувати дану відстрочку неодноразово, шляхом відрахування з навчального закладу та нового вступу. В подальшому 29.07.2024 ОСОБА_5 в ході телефонної розмови з ОСОБА_8 повідомив останньому про необхідність ОСОБА_9 мати доступ до власної електронної поштової скриньки, з метою підтвердження реєстрації його у електронному кабінеті вступника. Разом з цим, цього ж дня, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 повідомив, що не має можливості забрати грошові кошти за вступ ОСОБА_9 особисто, та зазначив, що краще грошову винагороду у раніше обговореній сумі 1500 доларів США, що становить приблизно 63 000 грн., відправити йому на банківську картку. Для цього ОСОБА_5 того ж дня надіслав ОСОБА_8 у месенджері «Вайбер» необхідні реквізити, а саме: номер картки « НОМЕР_1 » та додав повідомлення: «Поповнення за реквізитами Отримувач: ОСОБА_5 , IBAN: НОМЕР_2 , ІПН/СДРПОУ: , Призначення платежу: Поповнення рахунку». В той же день на адресу електронної пошти ОСОБА_9 надійшло повідомлення з відповідним електронним посиланням щодо активації особистого кабінету вступника, за яким ОСОБА_9 здійснив перехід приблизно о 13 год. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, повідомив ОСОБА_8 , що активація реєстрації кабінету вступника щодо ОСОБА_9 пройшла успішно, зазначивши що грошову винагороду на його банківську картку краще вносити у відділенні банку. Разом з цим, ОСОБА_8 , близько 15 год. 29.07.2024, діючи під контролем правоохоронних органів, прибув до відділення № 149 «Акорд Банк», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Чічібабіна, б. 8 та здійснив відправку грошового переказу у сумі 63 000 грн за вищезазначеними реквізитами наданими ОСОБА_5 , а також надіслав останньому фото квитанції про переказ. Надалі, ОСОБА_5 08.08.2024 надіслав ОСОБА_8 повідомлення в месенджері «Вайбер», в якому містився файл з квитанцією на ім`я ОСОБА_9 для оплати за навчання, а також повідомив, що ОСОБА_9 вступив на навчання до «Харківського фахового коледжу технологій та дизайну», і йому необхідно внести оплату за навчання за перші 4 місяці. Після цього, 09.08.2024, ОСОБА_8 близько 14 год. 30 хв., діючи під контролем правоохоронних органів, прибув до відділення № 149 «Акорд Банк», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Чічібабіна, б. 8, та здійснив оплату за 4 місяці навчання ОСОБА_12 у «Харківському фаховому коледжі технологій та дизайну» у сумі 7 880 грн за наданими у квитанції реквізитами, про що в подальшому повідомив ОСОБА_5 а також надіслав останньому фото квитанції про переказ.12.08.2024 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про те, що документи, які підтверджують вступ ОСОБА_9 до навчального закладу вже наявні, для їх отримання необхідно надати адресу поштового відділення компанії ТОВ «Нова пошта», на що ОСОБА_8 повідомив номер відділення № 96 у м. Харків. Разом з цим, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, в ході телефонної розмови ОСОБА_5 надав пропозицію у вирішенні питання щодо оформлення відстрочки від мобілізації ОСОБА_9 за грошову винагороду у розмірі 3 500 доларів США. 13.08.2024 ОСОБА_8 отримав повідомлення від компанії ТОВ «Нова Пошта», що на його ім`я надійшла посилка №7453 від « ОСОБА_13 » номер телефону НОМЕР_3 . 14.08.2024 приблизно о 16 год. ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронного органу, прибув до відділення № 96 компанії ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Леся Курбаса, 9, та отримав вищевказане поштове відправлення. У даному поштовому відправленні містився аркуш паперу, а саме - Довідка про здобувача освіти №181073 за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якій зазначено, що він являється студентом денної форми освіти за ступенем/рівнем освіти - фаховий молодший бакалавр, в закладі «Харківській фаховий коледж технологій та дизайну» за спеціальністю - технології легкої промисловості, дата початку здобуття освіти - 01.09.2024, дата завершення здобуття освіти - 30.06.2027, номер наказу про зарахування 2-330, дата наказу про зарахування - 09.08.2024. Того ж дня, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що документ щодо ОСОБА_9 він отримав. Під час розмови з ОСОБА_5 останній зазначив, що ОСОБА_9 тепер зможе в подальшому отримати відстрочку від мобілізації, а також нагадав, що може сприяти отриманню даної відстрочки, при цьому ОСОБА_9 зможе отримати повний пакет документів, реєстрацію відстрочки у всіх обліках та системі «Резерв +». 17.08.2024 в ході телефонної розмови, ОСОБА_8 надав згоду ОСОБА_5 на організацію отримання необхідних документів про надання відстрочки від мобілізації громадянином ОСОБА_9 за грошову винагороду. ОСОБА_5 відповів згодою та повідомив, що передача грошових коштів має відбутися 19.08.2024. Після цього, ОСОБА_5 надіслав ОСОБА_8 у месенджері «Вайбер» список необхідних документів, які необхідно надати для отримання відстрочки в РТЦК, а саме: фото 3,5x4,5 см у кількості 4 штуки (матові), оригінал військового квитка, копія військового квитка, копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, а також зазначив що необхідно взяти також довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_9 . Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що він перебуває поза межами міста, а передати грошові кошти та документи необхідно буде 18.08.2024 о 19 год. 30 хв. особі, яку він зазначив як «Вова лисий», якому раніше ОСОБА_8 вже надавав документи щодо вступу ОСОБА_9 до навчального закладу.18.08.2024 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що зустріч відбудеться, як і заплановано о 19 год. 30 хв. біля Харківського міського РАЦСУ по вулиці Сумській. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_8 18.08.2024, перебуваючи поблизу будівлі розташованій по вул. Сумська, 61, діючи під контролем правоохоронного органу, передав ОСОБА_6 документи, необхідні для отриманням ОСОБА_14 відстрочки, а також грошові кошти у розмірі 3 500 доларів США. В ході спілкування ОСОБА_6 пояснив, що з 19.08.2024 документи будуть передані в роботу та вказав, що ОСОБА_9 ймовірно прийдеться сплатити штраф у розмірі 17 000 гривень, а також зазначив що подальші інструкції будуть надані додатково. Продовжуючи реалізацію спільного з іншими співучасниками злочинного умислу, не пізніше 20.08.2024 ОСОБА_6 узгодив з ОСОБА_7 надання нею допомоги в отриманні ОСОБА_9 статусу «внутрішньо переміщеної особи», та подальшої відстрочки від мобілізації. З цією метою, ОСОБА_6 20.08.2024 зателефонував ОСОБА_7 та зазначив, що ОСОБА_9 прибуде 21.08.2024 до прохідної біля заводу «Кулиничі» о 7 год. Разом з цим, ОСОБА_5 20.08.2024 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що 21.08.2024 р. останньому необхідно о 7 год. прибути до головної прохідної заводу «Кулиничі», а також повідомив телефонний номер мобільного оператора особи на ім`я « ОСОБА_15 »: НОМЕР_4 , яка повинна посприяти йому у вирішенні його питання з відстрочкою від мобілізації. Приблизно через 10 хвилин після розмови, ОСОБА_5 у месендежері «Вайбер», надіслав ОСОБА_9 повідомлення із наступним текстом: «Кулиничи, главная проходная 21.08.2024, 7:00 чтобы был на связи, без опозданий. НОМЕР_4 ОСОБА_16 ». Того ж дня, ОСОБА_5 надіслав у месенджері «Вайбер» ОСОБА_9 повідомлення із номером телефона ОСОБА_6 , повідомлення було наступного змісту: « НОМЕР_5 звонить сюда если будут вопросы». Аналогічне повідомлення ОСОБА_5 20.08.2024 близько 20 год. 30 хв. надіслав ОСОБА_8 , наступним повідомленням зазначив (російською мовою) «Это Владимира номер». Після цього зазначив, що після прибуття на місце, необхідно дзвонити ОСОБА_17 . 21.08.2024 приблизно о 07 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронного органу, прибули до прохідної заводу «Кулиничі» та зустрілись з ОСОБА_7 . Через декілька хвилин до них під`їхав автомобіль та ОСОБА_7 , діючи в якості одного із співвиконавців протиправного діяння, спираючись у своїх діях на інших співучасників попередньої змови, реалізуючи послідовно злочинний задум, разом з ОСОБА_9 виїхала до с. Печеніги Чугуївського району Харківської області. Надалі, того ж дня приблизно о 09 год. 30 хв., перебуваючи поблизу будівлі Печенізької селищної ради за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, с-ще. Печеніги, вул. Незалежності, буд. 48, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_9 , що йому потрібно буде отримати статус «внутрішньо переміщеної особи» та надала йому необхідний пакет документів щодо нього, а також зазначила адресу для реєстрації, яку необхідно буде вказати: АДРЕСА_4 . В подальшому близько 09 год. 45 хв. ОСОБА_9 у приміщенні Печенізької селищної ради було видано довідку на його ім`я: «Довідка від 21 серпня 2024 року №6335- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Після цього, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 приблизно о 10 год. прибули до будівлі відділу №3 ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_5 , та ОСОБА_7 направила ОСОБА_9 з відповідним пакетом документів до приміщення військкомату. Так, на підставі наданих представникам відділу №3 ІНФОРМАЦІЯ_6 документів, ОСОБА_9 був взятий на військовий облік з 21.08.2024, у зв`язку з чим було зроблено необхідні відмітки у військовому квитку, вклеєний штрих-код та повідомлено, що питання надання відстрочки від мобілізації буде розглядати спеціальна комісія, результати розгляду будуть доведені додатково. Крім того, після вказаних дій, ОСОБА_9 знову зустрівся з ОСОБА_7 , в ході розмови остання зазначила, що додатково необхідно надати їй раніше обумовлені 17 000 гривень нібито для сплати штрафу, на що ОСОБА_9 погодився. 21.08.2024 приблизно об 11 год. 30 хв. ОСОБА_7 в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , повідомила останньому, що стосовно ОСОБА_18 все добре, необхідні дії здійснено. Надалі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, 27.08.2024 близько 19 год. зателефонував ОСОБА_9 та в ході розмови повідомив, що він отримав Довідку про відстрочку від мобілізації для останнього та може йому віддати особисто або передати «Новою поштою», а також зазначив, що необхідно зв`язатись з ОСОБА_7 для отримання подальших інструкцій. В ході телефонної розмови ОСОБА_9 домовився із ОСОБА_6 про отримання документу через послуги ТОВ «Нова Пошта» та надав реквізити для отримання посилки у відділені в м. Дергачі. В подальшому ОСОБА_6 надіслав ОСОБА_9 фотографію довідки про відстрочку у месенджері «Вайбер». Цього ж дня, ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_7 , яка повідомила, що йому у найближчі дні необхідно буде відвідати той же військкомат для закінчення процедури оформлення відстрочки від мобілізації, дату вона повідомить додатково. Разом з цим, 30.08.2024 ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_7 з метою отримання подальших вказівок, на що остання повідомила, що відвідувати військкомат йому вже не потрібно, всі необхідні процедури нібито вже були зроблені в ході попереднього візиту та він може спокійно користуватись відстрочкою від мобілізації. Того ж дня, ОСОБА_9 , отримав посилку у відділенні поштового оператора ТОВ «Нова Пошта» у м. Дергачі з номером ТТН 0830. Відправником посилки зазначений « ОСОБА_13 м. Харків, відділення №27, номер телефону НОМЕР_3 ». У зазначеному поштовому відправленні містилась Довідка №15/3/1242 від 23.08.2024 p., видана ОСОБА_9 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на строк до 10 листопада 2024 року, підписана Начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковником ОСОБА_19 та скріплена відтиском гербової печатки. Також, 20.09.2024 у ОСОБА_9 в мобільному застосунку «Резерв +», авторизованому на його ім`я, на головному екрані з`явились відомості щодо Військово-облікового документу, де зазначено наступну інформацію: «Дані уточнено вчасно. Дата народження: 15.11.1986 Відстрочка до: 10.11.2024 Документ оновлено о 15:09 І 20.09.2024 Військовозобов`язаний ОСОБА_20 ». У підсумку ОСОБА_5 спільно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, основними складовими взаємозв`язаними ознаками та мотивами якого є: -спеціальний антидержавницький мотив, пов`язаний з вчиненням діяння, обумовленим бажанням незаконної наживи та особистого збагачення на шкоду державним інтересам України; мета - підрив обороноздатності України в особливий період; -вчинення злочину в особливий період, який згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію та з моменту введення воєнного стану в Україні 24.02.2022; -вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою між собою, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення, тобто, до моменту виконання його об`єктивної сторони; -спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний зв`язок, при цьому кожен із них окремо, але з урахуванням обізнаності іншого та за спільним корисливим умислом і мотивом, вчинили діяння, пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період; -усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчинили злочин, бажали цього та свідомо допускали настання суспільно небезпечних наслідків; -умисне перешкоджання діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які є органами військового управління, що забезпечують армію кваліфікованими кадрами, шляхом призову громадян на військову службу на виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території, що передбачено п. 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154; -умисні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки свідчать про протиправне злочинне діяння проти основ національної безпеки України.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

18 лютого 2025 року між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_21 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000160 від 13.02.2025, та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

В Угоді зазначені її сторони, дата її укладення, вона скріплена підписами сторін та погоджена заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_21 , про що свідчить його підпис.

Зміст Угоди містить формулювання та обсяг обвинувачення, а також правову кваліфікацію діяння ОСОБА_5 із зазначенням частин статей закону України про кримінальну відповідальність, які тотожні тим, що зазначені в обвинувальному акті.

У тексті Угоди зазначені істотні для цього кримінального провадження обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення.

Угода містить відомості про повне та беззастережне визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення та зобов`язання:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень.

в) давати показання у судовому засіданні, про відомі йому обставини в обсязі підозри щодо інших учасників кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав подану угоду та просив суд її затвердити. Повідомив, що Угода відповідає вимогам чинного законодавства, укладена сторонами добровільно. Також зазначив, що наявні достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у кримінальному правопорушенні, які підтверджуються сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд затвердити Угоду. У судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого йому в обвинувальному акті та зазначеного в Угоді. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що у скоєному щиро розкаюється та шкодує про вчинене. Підтвердив, що усвідомлює наслідки затвердження Угоди, оскільки укладення Угоди є його добровільним рішенням, прийнятим без стороннього тиску. Обвинувачений погодився на призначення покарання, передбаченого Угодою.

Захисник ОСОБА_4 підтримав складену угоду та просив суд її затвердити. Надав документи щодо даних, які характеризують обвинуваченого, медичну документацію про стан здоров`я ОСОБА_5 .

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам законодавства і при ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо нетяжких та тяжких злочинів, до яких згідно зі ст. 12 КК України належить злочин, вчинений ОСОБА_5 .

Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частина першої ст. 114-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_5 цих обставин, дають можливість суду дійти висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Дослідивши зміст Угоди суд вважає, що сформульоване в ній обвинувачення, яке кореспондується зі змістом обвинувального акта, містить усі істотні обставини вчинення ОСОБА_5 діяння, і таке діяння відповідає зазначеній правовій кваліфікації за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період..

Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує прокурора при вирішенні питання укладення угоди про визнання винуватості враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень (ст. 470 КПК України).

Так, за своєю правовою природою угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний, або суспільний інтерес), з іншого обвинуваченого.

Суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Дослідивши зміст угод про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови відповідають суспільному інтересам з огляду на таке.

Затвердження угоди про визнання винуватості забезпечить скорочення часу розгляду цього кримінального провадження, мінімізує витрати державних ресурсів, особистих ресурсів учасників кримінального провадження, а також зменшить навантаження на прокуратуру та суду, забезпечить своєчасне та невідворотнє покарання обвинуваченого, а також запобіганням повторному вчиненню кримінальних правопорушень, як самими обвинуваченим, так і іншими особами.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Щодо відповідності умов угоди вимогам закону в частині призначення покарання.

На виконання вимог ст. 472 КПК України сторони узгодили покарання, а ОСОБА_5 дав свою згоду на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, засвідчивши її своїм підписом.

Так, сторони визнали наявність двох обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а саме:

1) щире каяття, яке полягає в усвідомленні факту вчинення протиправних діянь, критичній оцінці своїх дій;

2) активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчиненого іншим співучасником.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

З урахуванням загальних засад призначення покарання, характеристик особи підозрюваного ОСОБА_5 , обставин конкретного кримінального провадження, сторони Угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Також сторони узгодили на підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Сторони Угоди визнали та погодили, що тривалість іспитового строку та перелік обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Також в Угоді передбачені наслідки її укладення і затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання відповідно до ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, його щире каяття, а також беззастережне визнання своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства, враховуючи, його вік, стан здоров`я, є особою, яка хворіє бронхіальною астмою, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 10 червня 2022 року працює в громадській організації «Наша допомога», соціальним робітником в рамках проєкту «Допомога цивільному населенню під час війни в Україні через підтримку діяльності пунктів допомоги», за місцем роботи зарекомендував себе, як кваліфікований, відповідальний, добросовісний робітник, має постійне місце проживання та реєстрації.

Обвинувачений повідомлений, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду, який затвердив угоду про примирення з клопотанням про скасування вироку.

Сторонам відомо та зрозуміло, що відповідно до вимог ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ч.4 ст. 394 та ч.3 ст. 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Висновок суду

Враховуючи встановлені обставини щодо відповідності Угоди вимогам чинного законодавства та інтересам суспільства, зважаючи на добровільність її укладення, а також можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за Угодою зобов`язань, дійшовши висновку про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченим винуватості та неможливість умовами Угоди порушити права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку, що Угода підлягає затвердженню.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 підлягає скасуванню.

30.01.2025 на рахунок Державної казначейської служби України було внесено заставу в розмірі 105 980, 00 гривень за ОСОБА_5 , стосовно якого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2025 у справі № 953/7913/24 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави. 30.01.2025 ОСОБА_5 був звільнений з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» по сплаті застави у розмірі 105 980, 00 гривень, застава в дохід держави не була звернена.

Згідно з ч. 11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.373 ,469, 472, 475 КПК України, суд-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 лютого 2025 року між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_21 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000160 від 13.02.2025.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18 лютого 2025 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 ( три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт майна, який накладено згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 (справа № 953/7913/24 ) - скасувати.

Речові докази: - мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 13 Pro, model: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки Iphone 7, model: MN8X2ZD/А, s/n: НОМЕР_7 , IMEI: НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Fly», сірого кольору, IMEI1: НОМЕР_9 ; IMEI2: НОМЕР_10 повернути ОСОБА_5 .

Запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили не змінювати.

Після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_23 , РНОКПП НОМЕР_11 , заставу у розмірі 105 980 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка була внесена 30.01.2025 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1