СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/532/25
ун. № 759/1406/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в кримінальному провадженні за № 0000275 від 28.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, за ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 298 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в кримінальному провадженні за № 0000275 від 28.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, за ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 298 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000275 від 28.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, за ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 298 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що під час здійснення будівельних робіт на території Київської області здійснюється руйнування археологічних пам`яток національного значення.

Так під час здійснення будівельних робіт на території «Obriy Family Club» встановлено факти можливого руйнування археологічних пам`яток національного значення внаслідок здійснення будівельних та земляних робіт в охоронних зонах пам`ятки археології «Городище «Велике Ходосівське».

Разом з цим, 21.08.2023 працівниками Інституту археології НАНУ проведено обстеження та складено акт встановлення факту ймовірного порушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини на території Феодосіївської територіальної громади, Обухівського району.

Зокрема в ході обстеження встановлено ймовірні руйнування на земельних ділянках з наступними кадастровими номерами: :04:004:5134, :04:004:5121, :04:004:5120, :04:004:5119, :04:004:5118, :04:004:5129, :04:004:5117, :04:004:5130, :04:004:5128, :04:004:5127, :04:004:5126, :04:004:5125, :04:004:5131, :04:004:5122, :04:004:5132, :04:004:5143, :04:004:5541, :04:004:5540, :04:004:5400, :04:004:5542, :04:004:5624, :04:004:5344, :04:004:5445, :04:004:5242, :04:004:5630, :04:004:5631, :04:004:5447, :04:004:5450, :04:004:5452, :04:004:5402, :04:004:5412, :04:004:5513, :04:004:5459, :04:004:5469, :04:004:5457, :04:004:5230, :04:004:5234, :04:004:5235, :04:004:5237, :04:004:5238, :04:004:5240, :04:004:5239, :04:004:5243, :04:004:5244, :04:004:5246, :04:004:5456, :04:004:5632, :04:004:5714, :04:004:5606, :04:004:5607, :04:004:5640, :04:004:5493, :04:004:5483, :04:004:5492, :04:004:5490, :04:004:5486, :04:004:5489, :04:004:5494, :04:004:5480, :04:004:5495, :04:004:5590, :04:004:5498, :04:004:5488, :04:004:5565, :04:004:0690, :04:004:5617, :04:004:0660, :04:004:5233, :04:004:5370, :04:004:5462, :04:004:5463, :04:004:5510, :04:004:5600 на яких здійснюється будівництво «Obriy Family Club».

Крім того, фахівцями Київського обласного центру охорони і наукових досліджень пам`яток культурної спадщини під час обстеження пам`ятки національного значення «Городище «Велике Ходосівське» виявлено пошкодження валів, зафіксовано проведення незаконних землерийних робіт (вибірка ґрунту, риття котлованів під будівництво).

Зазначені роботи проводяться без погодження з органом охорони культурної спадщини.

Так, «Городище» - це місце, де збереглися рештки укріпленого поселення, або знайдені сліди під час розкопок, де колись був гомрод, городомк (від прасл. *gorditi - «зводити укріплення довкола») - у часи давніх слов`ян - постійні укріплені поселення, де часто відбувався й міжобщинний обмін; оборонний комплекс. Обгороджені (укріплені) території поступово перетворювалися на оборонні, адміністративні та торговельно-ремісничі центри племінних об`єднань. Городище - залишки стародавніх городів, укріплених поселень. Вони поширені в усіх країнах і належать до різних історичних епох. Укріпленнями є земляні вали навколо поселень, викопані рови і обнесення жителів общинних поселень стіною з дубових городень або дерев`яним тином.

Зокрема, комплекс пам`ятки «Городище «Велике Ходосівське», розташованої на території Київської області, включає унікальні об`єкти доби раннього заліза та давньої Русі. На території її укріплень виявлено локальні пам`ятки VI - V ст. до н. е. та іншого часу.

Ця взаємопов`язана сукупність об`єктів культурної спадщини безпосередньо стосується визначних подій історії, вона справила значний вплив на розвиток культури країни, відображає заселення регіону протягом тривалого часу, характеризує модель життя та господарської діяльності, особливості природокористування різних етносів, специфіку їх інженерії та військового мистецтва, характер оборонної архітектури в різні культурно-історичні періоди, суттєво доповнює археологічну карту Середнього Подніпров`я.

Комплекс репрезентує спадщину минулих цивілізацій - захисних споруд ранньозалізної доби та періоду Київської Русі, а стан його збереженості на більшості території цілком відповідає критерію автентичності.

Основні укріплення Великого городища занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за вказаною категорією.

Рішенням виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів від 23.11.1970 № 806 затверджено списки пам`ятників загальносоюзного, республіканського і місцевого значення, що знаходяться на території області, згідно з додатками.

За додатком № 2 до згаданого рішення, городище Скіфського часу (село Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області) віднесено до пам`ятників археології.

Інститутом археології АН УРСР 04.12.1975 складено паспорт пам`ятника «Городище» (місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, село Ходосівка, на північний захід від села в напрямку до села Янковичі, хутора Круглик, села Кременці), згідно з яким городище за своїми розмірами, потужністю оборонних споруд і культурними залишками належить до числа унікальних пам`яток Східної Європи. Воно входить до лінії «Змійових валів» по річці Віті. Дослідження городища має важливе значення для з`ясування походження «Змійових валів».

Згідно з паспортом пам`ятника «Велике Ходосівське городище», складеним 20.06.1984 (місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, між селами Круглик (на заході) та Ходосівка (на сході), у долині річки Віти), оборонні вали у формі двох підков загальною протяжністю 12 км охоплюють площу понад 2000 га по обидві сторони річки Віти. Максимальна висота валів до 7 м, ширина 10-12 м, ширина рову 10-12 м. До вказаного паспорта додано схематичний план розміщення городища, на якому графічно зображено розташування валів, які оточують пам`ятку археології.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1761 «Про занесення пам`яток історії, монументального мистецтва та археології національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» до Державного реєстру нерухомих пам`яток України занесено пам`ятку археології «Городище», ранній залізний вік, Милоградська культура, місцезнаходження - село Круглик Києво-Святошинського району Київської області.

Також постановою Кабінету Міністрів України «Про занесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» від 03.09.2009 № 928 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України занесено пам`ятку археології «Городище «Велике Ходосівське» (між селами Круглик, Ходосівка та Іванковичі (Васильківський район), охоронний номер 100012-Н).

Враховуючи викладене, а також інформацію щодо розкопки пам`яток Ходосівського археологічного комплексу Північної експедиції ІА НАНУ 2012-2018 років, паспорти вказаної пам`ятки за різні періоди із доданими схематичними планами розміщення городища, на яких графічно зображено розташування оборонних валів пам`ятки археології, встановлено наступне: офіційний облік, надання статусу об`єкта культурної спадщини та дослідження пам`ятки археології «Городище «Велике Ходосівське» розпочато в 1970 році; городище Скіфського часу, пам`ятник «Городище», пам`ятник «Велике Ходосівське городище», пам`ятка археології «Городище», пам`ятка археології «Городище «Велике Ходосівське» із розташованими на них оборонними валами (Змійовими валами) є одним і тим самим об`єктом культурної спадщини, назва якого змінювалася за вказані періоди; ця пам`ятка археології оточена оборонними валами та знаходиться в Київській області, Києво-Святошинському районі, між селами Круглик (на заході) та Ходосівка (на сході).

Зокрема, відповідно до ст. 11 Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» у редакції, чинній на 23.11.1970 охорона і використання пам`яток природи та інших об`єктів навколишнього природного середовища, зв`язаних з пам`ятками історії, археології, містобудування та архітектури, здійснюються державними органами охорони пам`яток за погодженням в необхідних випадках з іншими заінтересованими органами.

Частиною 1 ст. 29 Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» у редакції, чинній на 23.11.1970 визначено, що з метою забезпечення охорони пам`яток історії, археології, містобудування і архітектури, монументального мистецтва встановлюються охоронні зони, зони регулювання забудови і зони охоронюваного природного ландшафту в порядку, який визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Потреба охороняти культурну спадщину проголошена на найвищому (конституційному) рівні.

Згідно із ст. 13 Конституції України земля та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За ст. 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Охорона культурного надбання держави, враховуючи те, що руйнування об`єктів культурної спадщини однієї країни є втратою для всього людства, є зобов`язанням України і перед світовою спільнотою.

Відносини щодо охорони культурної спадщини регулюються не лише національним законодавством, а й на міжнародно-правовому рівні.

Чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори»).

Так, з-поміж міжнародних договорів зобов`язання України щодо охорони культурної спадщини врегульовано Конвенцією про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини вiд 16.11.1972, Міжнародною хартією ООН з охорони й реставрації нерухомих пам`яток і визначних місць вiд 31.03.1964, Рекомендацією ООН про збереження та сучасну роль історичних ансамблів від 26.11.1976, Міжнародною хартією ООН про охорону історичних міст (Вашингтонська хартія) від 01.01.1987, Європейською конвенцією про охорону археологічної спадщини від 16.11.1992.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1 Європейської конвенції про охорону археологічної спадщини, ратифікованої Законом України від 10.12.2003 № 1369-IV, метою цієї (переглянутої) Конвенції є охорона археологічної спадщини як джерела європейської колективної пам`яті та засобу історичних і наукових досліджень. З цією метою складовими частинами археологічної спадщини вважаються всі матеріальні залишки та об`єкти, а також будь-які інші сліди існування людства у минулих епохах: збереження і вивчення яких допомагає з`ясувати розвиток історії людства та його зв`язок з природним середовищем; головними джерелами отримання інформації відносно яких є розкопки або знахідки й інші методи дослідження історії людства та середовища, що його оточує; які знаходяться у будь-якому місці, що знаходиться під юрисдикцією Сторін.

Таким чином, археологічні пам`ятки мають значення не лише для держави, на території якої вони були знайдені, а й для усього людства загалом.

З огляду на міжнародні зобов`язання, взяті на себе Україною, та положення ст. 54 Конституції України держава має забезпечувати охорону об`єктів, що становлять культурну цінність. Збереження культурної спадщини впливає на формування менталітету нації, стверджує спадкоємність одвічних цінностей і традицій, формує базу для сталого розвитку суспільства. Запорукою піднесення української культури та духовного розвитку суспільства в дусі патріотизму і любові до України є збереження та примноження культурної спадщини, яку українці отримали від попередніх поколінь.

Кожний здобуток культурної спадщини є унікальним, а зникнення будь-якого з них є безповоротною втратою, непоправним збідненням цієї спадщини та всього народу. Кожна країна, на теренах якої розташовані здобутки культурної спадщини, повинна зберігати цю частину спадщини людства і забезпечити її передачу наступним поколінням.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, однією із яких є землі історико-культурного призначення (ст. 19 Земельного кодексу України).

За змістом положень ст. ст. 53, 54 Земельного кодексу України, до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, об`єктів культурної всесвітньої спадщини, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, які надані та використовуються для потреб охорони культурної спадщини, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель.

Згідно положень ст. 54-1 Земельного кодексу України з метою охорони культурної спадщини на використання земель у межах території пам`ятки культурної спадщини, історико-культурного заповідника, історико-культурної заповідної території, охоронюваної археологічної території, музею просто неба, меморіального музею-садиби, зон охорони, буферної зони, історичного ареалу населеного місця, території об`єкта культурної всесвітньої спадщини встановлюються обмеження відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Обмеження у використанні земель у межах території пам`ятки культурної спадщини, історико-культурного заповідника, історико-культурної заповідної території, охоронюваної археологічної території, музею просто неба, меморіального музею-садиби, зон охорони, історичного ареалу населеного місця, буферної зони, території об`єкта культурної всесвітньої спадщини поширюються на усі розташовані в межах цих територій та об`єктів землі незалежно від їх цільового призначення. Межі території, на яку поширюються такі обмеження, визначаються відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» і зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації, науково-проектній документації у сфері охорони культурної спадщини. Відомості про зазначені обмеження у використанні земель вносяться до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини» археологічним об`єктом є рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.

Положеннями ст. 14-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що територія пам`ятки - це територія, історично і топографічно пов`язана з розпланувально-просторовою еволюцією пам`ятки, для якої визначається спеціальний охоронний режим її використання з метою збереження цілісності пам`ятки.

Межі та режими використання території пам`ятки визначаються науково-проектною документацією, що складається за результатами проведених досліджень.

До затвердження науково-проектної (науково-дослідної) документації з визначення меж та режимів використання території пам`ятки відповідно до частини першої цієї статті межа території пам`ятки встановлюється для пам`яток археології: для городищ - у межах населених пунктів - 100 метрів навколо залишків оборонних споруд (вал, рів), визначених в обліковій документації; за межами населених пунктів - 300 метрів навколо залишків оборонних споруд (вал, рів), визначених в обліковій документації.

У статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» закріплено, що на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Забезпечення охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини в суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь має важливе значення у контексті забезпечення конституційних культурно-духовних прав людини.

Згідно з п. «г» ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України землі історико-культурного призначення як такі, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, не можуть передаватись із державної у приватну власність.

Крім того, землі історико-культурного призначення віднесено до особливо цінних земель (ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України).

Виходячи з принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням (ст. 96 Земельного кодексу України), на землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню.

Частиною 1 ст. 178 Цивільного кодексу України передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті.

Відповідно до ч. 2 цієї статті види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Правовий титул (правова підстава) виникнення речових прав володіння, користування, розпорядження такими об`єктами визначається законодавчими актами, зокрема Конституцією України, Земельним кодексом України, іншими законами. Саме законодавчими актами забороняється перебування певних об`єктів власності Українського народу, державної та комунальної власності у приватній власності та визначено суб`єктний склад органів державної влади і місцевого самоврядування щодо повноважень розпоряджатися ними.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Як наслідок, державна реєстрація права власності на зазначені земельні ділянки із визначенням їх приналежності до земель сільськогосподарського призначення, призводить до подальшого використання цих земель у сільськогосподарських цілях, що у свою чергу сприятиме руйнуванню історичних пам`яток, що становлять культурну цінність і надбання держави.

Водночас, відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.10.2022 у справі № 557/303/21 зайняття земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

Також, Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16 дійшов до висновку, що приналежність земельної ділянки до земель історико-культурного призначення визначається за фактом знаходження на ній пам`ятки архітектури. Неприйняття відповідним органом влади чи місцевого самоврядування рішення про зміну цільового призначення цієї земельної ділянки та приведення його у відповідність до дійсного призначення не впливає на правовий режим цієї земельної ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення.

Крім того 01.05.2024 допитано наукового співробітника Інституту археології НАН України ОСОБА_4 , який надав свідчення про те, що ним та його колегами складно акт становлення ймовірного факту правопорушення законодавства у сфері охорони культурної спадщини на території, а саме факти руйнування археологічних пам`яток національного значення внаслідок здійснення будівельних та земляних робіт в охоронних зонах пам`ятки археології «Городище «Велике Ходосівське». Зокрема на місці будівництва котеджного містечка «Obriy Family Club».

Також 13.12.2024 в рамках розслідування кримінального провадження призначено історико-археологічну експертизу, проведення якої доручено експертам ДНДЕКЦ МВС України.

Підсумовуючи вищевикладене та враховуючи те, що земельні ділянки розташовані у межах території пам`ятки археології «Городище «Велике Ходосівське» (землі історико-культурного призначення), останні протиправно були передані у власність.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві власності: :04:004:0690 ( ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ), :04:004:5117 ( ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), :04:004:5118 ( ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ), :04:004:5119 ( ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), :04:004:5120 ( ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ), :04:004:5121 ( ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), :04:004:5122 ( ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 ), :04:004:5125 ( ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ), :04:004:5126 ( ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ), :04:004:5127 ( ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), :04:004:5128 ( ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), :04:004:5129 ( ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_6 ), :04:004:5130 ( ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ), :04:004:5131 ( ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), :04:004:5132 ( ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_7 ), :04:004:5134 ( ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), :04:004:5143 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5230 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5234 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5235 ( ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_8 ), :04:004:5237 ( ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ), :04:004:5238 ( ОСОБА_13 , ), :04:004:5239 ( ОСОБА_14 , РНОКПП НОМЕР_9 ), :04:004:5240 ( ОСОБА_15 , РНОКПП НОМЕР_10 ), :04:004:5242 ( ОСОБА_16 , РНОКПП НОМЕР_11 ), :04:004:5243 ( ОСОБА_17 , РНОКПП НОМЕР_12 ), :04:004:5244 ( ОСОБА_18 , РНОКПП НОМЕР_13 ), :04:004:5246 ( ОСОБА_19 , РНОКПП НОМЕР_14 ), :04:004:5344 ( ОСОБА_20 , РНОКПП НОМЕР_15 ), :04:004:5400 ( ОСОБА_21 , РНОКПП НОМЕР_16 ), :04:004:5402 ( ОСОБА_22 , РНОКПП НОМЕР_17 ), :04:004:5412 ( ОСОБА_23 , РНОКПП НОМЕР_18 ), :04:004:5445 ( ОСОБА_24 , РНОКПП НОМЕР_19 ), :04:004:5447 ( ОСОБА_25 , РНОКПП НОМЕР_20 ), :04:004:5450 ( ОСОБА_26 , РНОКПП НОМЕР_21 ), :04:004:5452 ( ОСОБА_27 , РНОКПП НОМЕР_22 ), :04:004:5456 ( ОСОБА_28 , РНОКПП НОМЕР_23 ), :04:004:5457 ( ОСОБА_27 , РНОКПП НОМЕР_22 ), :04:004:5459 ( ОСОБА_29 , РНОКПП НОМЕР_24 ), :04:004:5462 ( ОСОБА_29 , РНОКПП НОМЕР_24 ), :04:004:5469 ( ОСОБА_29 , РНОКПП НОМЕР_24 ), :04:004:5480 ( ОСОБА_22 , РНОКПП НОМЕР_17 ), :04:004:5483 ( ОСОБА_22 , РНОКПП НОМЕР_17 ), :04:004:5486 ( ОСОБА_22 , РНОКПП НОМЕР_17 ), :04:004:5488 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5489 (відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5490 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5492 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5493 ( ОСОБА_22 , РНОКПП НОМЕР_17 ), :04:004:5494 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5495 ( ОСОБА_22 , РНОКПП НОМЕР_17 ), :04:004:5498 ( ОСОБА_30 , РНОКПП НОМЕР_25 ), :04:004:5513 ( ОСОБА_29 , РНОКПП НОМЕР_24 ), :04:004:5540 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5541 ( ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_7 ), :04:004:5542 ( ОСОБА_31 , РНОКПП НОМЕР_26 , ОСОБА_32 , РНОКПП НОМЕР_27 ), :04:004:5565 ( ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ), :04:004:5590 ( ОСОБА_30 , РНОКПП НОМЕР_25 ), :04:004:5606 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5607 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5617 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5630 ( ОСОБА_33 , РНОКПП НОМЕР_28 ), :04:004:5631 ( ОСОБА_33 , РНОКПП НОМЕР_28 ), :04:004:5632 ( ОСОБА_34 , РНОКПП НОМЕР_29 ), :04:004:5640 ( ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ), :04:004:5714 ( ОСОБА_35 , РНОКПП НОМЕР_30 ), :04:004:5624 ( ОСОБА_36 , РНОКПП НОМЕР_31 ), :04:004:0660 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5233 ( ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_7 ), :04:004:5370 ( ОСОБА_37 , РНОКПП НОМЕР_32 ), :04:004:5462 ( ОСОБА_29 , РНОКПП НОМЕР_24 ), :04:004:5463 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, :04:004:5510 ( ОСОБА_23 , РНОКПП НОМЕР_18 ), :04:004:5600 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Враховуючи вищевикладене та те, що земельні ділянки з зазначеними кадастровими номерами є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто були набуті у власність внаслідок вчинення кримінального правопорушення, винесено постанову про визнання земельних ділянок речовим доказом у кримінальному провадженні.

З наведених вище обставин вбачається необхідність в накладенні арешту на зазначені ділянки та встановленні заборони особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо такої земельної ділянки, а також встановлення заборони власникам таких земельних ділянок вирішувати будь-які питання про поділ такої земельної ділянки, укладення будь-яких угод щодо такої земельної ділянки, а також проведення на ній будь-яких підготовчих та/або будівельних робіт з метою недопущення можливості її знищення, перетворення, відчуження у будь-який спосіб для забезпечення можливої конфіскації майна, цивільного позову та зберігання до набрання законної сили судовим рішенням по вказаному речовому доказу у кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав клопотання про розгляд за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Клопотання розглядається на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України без повідомлення власників майна, з метою забезпечення схоронності майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим за наступних підстав.

Під час судового розгляду встановлено, що ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000275 від 28.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, за ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 298 КК України.

Згідно з п. 3 постанови заступника начальника СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_38 про призначення групи слідчих від 21.05.2024, місцем проведення досудового розслідування визначено за місцезнаходження відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області, за адресою: місто Київ, вул. Святошинська, 2А.

Постановою старшого слідчого у даному кримінальному провадженні від 12.06.2024 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:004:5134, :04:004:5121, :04:004:5120, :04:004:5119, :04:004:5118, :04:004:5129, :04:004:5117, :04:004:5130, :04:004:5128, :04:004:5127, :04:004:5126, :04:004:5125, :04:004:5131, :04:004:5122, :04:004:5132, :04:004:5143, :04:004:5541, :04:004:5540, :04:004:5400, :04:004:5542, :04:004:5624, :04:004:5344, :04:004:5445, :04:004:5242, :04:004:5630, :04:004:5631, :04:004:5447, :04:004:5450, :04:004:5452, :04:004:5402, :04:004:5412, :04:004:5513, :04:004:5459, :04:004:5469, :04:004:5457, :04:004:5230, :04:004:5234, :04:004:5235, :04:004:5237, :04:004:5238, :04:004:5240, :04:004:5239, :04:004:5243, :04:004:5244, :04:004:5246, :04:004:5456, :04:004:5632, :04:004:5714, :04:004:5606, :04:004:5607, :04:004:5640, :04:004:5493, :04:004:5483, :04:004:5492, :04:004:5490, :04:004:5486, :04:004:5489, :04:004:5494, :04:004:5480, :04:004:5495, :04:004:5590, :04:004:5498, :04:004:5488, :04:004:5565, :04:004:0690, :04:004:5617, :04:004:0660, :04:004:5233, :04:004:5370, :04:004:5462, :04:004:5463, :04:004:5510, :04:004:5600 визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 298 КК України, а також належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, яке буде використано як докази у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість заявлено клопотання про накладення арешту на земельні ділянки, що відповідають переслідуваним завданням кримінального провадження, відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в кримінальному провадженні за № 0000275 від 28.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, за ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 298 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки, які розташовані на території Феодосіївської територіальної громади Обухівського р-ну Київської області, а саме: :04:004:0690, яка належить на праві власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ; :04:004:5117, :04:004:5121, :04:004:5131, :04:004:5134, :04:004:5119, :04:004:5127, :04:004:5128, які належить на праві власності ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ; :04:004:5118, яка належить на праві власності ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ; :04:004:5120, :04:004:5130, :04:004:5125, :04:004:5126, :04:004:5237, :04:004:5565, :04:004:5640 які належить на праві власності ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 ; :04:004:5122, яка належить на праві власності ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 ; :04:004:5129, яка належить на праві власності ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_6 ; :04:004:5132, :04:004:5541, :04:004:5233, які належать на праві власності ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_7 ; :04:004:5143 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5230 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5234 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5235, яка належить на праві власності ОСОБА_12 , РНОКПП НОМЕР_8 ; :04:004:5238, яка належить на праві власності ОСОБА_13 , ); :04:004:5239, яка належить на праві власності ОСОБА_14 , РНОКПП НОМЕР_9 ; :04:004:5240, яка належить на праві власності ОСОБА_15 , РНОКПП НОМЕР_10 ; :04:004:5242, яка належить на праві власності ОСОБА_16 , РНОКПП НОМЕР_11 ); :04:004:5243, яка належить на праві власності ОСОБА_17 , РНОКПП НОМЕР_12 ; :04:004:5244, яка належить на праві власності ОСОБА_18 , РНОКПП НОМЕР_13 ; :04:004:5246, яка належить на праві власності ОСОБА_19 , РНОКПП НОМЕР_14 ; :04:004:5344, яка належить на праві власності ОСОБА_20 , РНОКПП НОМЕР_15 ; :04:004:5400, яка належить на праві власності ОСОБА_21 , РНОКПП НОМЕР_16 ; :04:004:5402, :04:004:5480, :04:004:5000:04:004:5486, :04:004:5493, :04:004:5495, які належить на праві власності ОСОБА_22 , РНОКПП НОМЕР_17 ; :04:004:5412, яка належить на праві власності ОСОБА_23 , РНОКПП НОМЕР_18 ; :04:004:5445, яка належить на праві власності ОСОБА_24 , РНОКПП НОМЕР_19 ; :04:004:5447, яка належить на праві власності ОСОБА_25 , РНОКПП НОМЕР_20 ; :04:004:5450, яка належить на праві власності ОСОБА_26 , РНОКПП НОМЕР_21 ; :04:004:5452, :04:004:5457, які належать на праві власності ОСОБА_27 , РНОКПП НОМЕР_22 ; :04:004:5456, яка належить на праві власності ОСОБА_28 , РНОКПП НОМЕР_23 ; :04:004:5459, :04:004:5462, :04:004:5469, :04:004:5513, :04:004:5462 які належать на праві власності ОСОБА_29 , РНОКПП НОМЕР_24 ; :04:004:5488 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5489 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5490 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5492 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5494 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5498, :04:004:5590, які належать на праві власності ОСОБА_39 , РНОКПП НОМЕР_25 ; :04:004:5540 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5542, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_40 , РНОКПП НОМЕР_26 , ОСОБА_32 , РНОКПП НОМЕР_27 ; :04:004:5606 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5607 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5617 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5630, :04:004:5631, які належать на праві власності ОСОБА_41 , РНОКПП НОМЕР_28 ; :04:004:5632, яка належить на праві власності ОСОБА_34 , РНОКПП НОМЕР_29 ; :04:004:5714, яка належить на праві власності ОСОБА_42 , РНОКПП НОМЕР_30 ; :04:004:5624, яка належить на праві власності ОСОБА_43 , РНОКПП НОМЕР_31 ; :04:004:0660 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5370, яка належить на праві власності ОСОБА_44 , РНОКПП НОМЕР_32 ; :04:004:5463 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні; :04:004:5510, яка належить на праві власності ОСОБА_23 , РНОКПП НОМЕР_18 ; :04:004:5600 відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, із забороною відчуження та розпорядження, а також будівництва на них об`єктів нерухомості.

Встановити заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно вищезазначених земельних ділянок.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1