Провадження №: 1-кс/755/655/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника ТОВ «СЕРВІС КОРП» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.12.2024 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004152 від 13.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України,

за участю учасників процесу:

прокурора: ОСОБА_4 ,

адвоката: ОСОБА_5 ,

встановив:

У провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ТОВ «СЕРВІС КОРП» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.12.2024 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004152 від 13.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 31.12.2024 року накладено арешт на частину майнового комплексу, а саме базу (літера Б, Є), загальною площею 8169,80 кв.м., що розміщена за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 18, шляхом позбавлення права користування, розпорядження та відчуження.

При цьому, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2025 року частково скасовано арешт, накладений вищезазначеною ухвалою на майновий комплекс, в частині першого та другого поверхів.

Представник власника майна в клопотанні зазначає, що при накладенні арешту було порушено права товариства як власника нерухомого майна, зважаючи на те, що органом досудового розслідування та судом при розгляді клопотання про арешт майна не було враховано наступні фактичні обставини. Так, ТОВ «СЕРВІС КОРП» на підставі договору оренди передало його в користування ТОВ «Будівельна компанія «Цест Плюс», ТОВ «Аларіт Оренда» та ТОВ «Інвестпроперті», які здійснюючи господарську діяльність передали частину нерухомого майна у користування третіх осіб. У зв`язку із чим, фактичними користувачами приміщень є ряд юридичних осіб та ФОПів, які в ході ведення господарської діяльності користуються зазначеними в клопотанні приміщеннями. При цьому реалізований захід забезпечення кримінального провадження позбавляє можливості вказаних осіб продовжувати ведення господарської діяльності та відповідно спричиняє збитки вказаним суб`єктам. Крім того зазначив, що реальні заходи для забезпечення проведення будівельно-технічної експертизи органом досудового розслідування та прокуратурою не вчиняються, всупереч тим даним, які прокурор надавав суду при розгляді клопотання про арешт майна. При цьому, сама по собі необхідність проведення даної експертизи, без здійснення конкретних дій на забезпечення її проведення у розумні строки не може виправдовувати втручання у право на мирне володіння інших осіб зазначеним майном. Наголосив увагу суду на затягуванні органом досудового розслідування строків проведення експертизи, а зазначені часові обмеження перешкоджають відповідним суб`єктам провадити господарську діяльність.

Зазначив, що під видом легітимної мети державними органами створюється надмірний тягар для власника нерухомого майна та його користувачів, що полягає у неможливості протягом тривалого часу використовувати нерухоме майно за його цільовим призначенням у господарській діяльності даних осіб, а також забезпечити збереження майна, що знаходиться у приміщеннях даної будівлі. Заявник зауважує, що скасування арешту на майно з визначенням у резолютивній частині ухвали розподілу об`єкта на поверхи, може призвести до двозначності при виконанні державним реєстратором судового рішення, що призведе до відмови у скасуванні відповідних обтяжень. Наголосив увагу на непропорційності відношення між суспільним інтересом у вказаному кримінальному провадженні та фактичним втручанням державних органів у право мирного розпорядження майном, в тому числі і тим, яке знаходиться в будівлі та належить на праві власності третім особам, а тривала наявність заходів обтяження впливає на погіршення стану об`єкта нерухомості, а також нанесення збитків суб`єктам господарської діяльності. У зв`язку із чим вказаний захід забезпечення кримінального провадження підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.12.2024 року.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вказавши, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, наразі постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 17.12.2024 року призначено пожежно-технічну експертизу. При цьому, орган досудового розслідування максимально сприяє законним інтересам власників майна та цікавиться ходом проведення експертного дослідження, зокрема, шляхом направлення відповідних запитів експертній установі. При цьому, експертами було повідомлено слідчого про необхідність другого виїзду уповноважених осіб для проведення повторного огляду приміщень, з метою всебічного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0004152 від 13.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на майно особи, зокрема, на нерухоме майно.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що відповідно до постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 від 17.12.2024 року у вказаному кримінальному провадженні призначено пожежно-технічну експертизу.

24.12.2024 року експертною установою було направлено клопотання № СЕ-19/111-24/73927-ПТ з проханням про надання відповідних умов для проведення огляду об`єктів дослідження.

При цьому, слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві у відповідь на вказане клопотання було надіслано лист від 15.01.2025 року з інформацією про забезпечення всіх необхідних умов для проведення відповідних оглядів приміщень.

Окрім того, слідчим складалися відповідні рапорти про інформування експертів та власників майна про проведення організації оглядів приміщень, копії яких було долучено прокурором до матеріалів справи.

Так, слідчий суддя враховує основні принципи такого заходу забезпечення як арешт майна, а саме: (1) він має бути пропорційним меті, на яку він спрямований, що виражається у понятті "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства і вимогою захисту фундаментальних прав особи (п. 59 рішення ЄСПЛ від 22.01.2009 у справі "Боржонов проти росії" / "Borzhonov v. russia", заява №18274/04); (2) щоб визначити пропорційність такого заходу, необхідно прийняти до уваги його тривалість та його необхідність в контексті просування розслідування, а також наслідки його застосування до зацікавленої особи (п. 31 рішення ЄСПЛ від 07.10.2010 у справі "Георгі Атанасов проти Болгарії" / "Georgi Atanasov v. Bulgaria", заява №5359/04; п. 59 рішення ЄСПЛ від 10.10.2017 у справі "Лачіхіна проти росії" / "Lachikhina v. russia", заява №38783/07; п. 44 рішення ЄСПЛ від 26.03.2020 у справі "Пендов проти Болгарії" / "Pendov v. Bulgaria", заява №44229/11; п. 56 рішення ЄСПЛ від 02.02.2023 у справі "Агшин Гараєв проти Азейбарджану" / "Akshin Garayev v. Azerbaijan", заява №30352/11).

Проте, у вказаному випадку, суд приходить до висновку про передчасність клопотання заявника про скасування арешту майна, оскільки наразі органом досудового розслідування та експертною установою вживаються всі необхідні дії для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, а скасування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести, зокрема, до знищення слідів кримінального правопорушення та/або відчуження досліджуваного об`єкта, що явно суперечить принципу дієвості кримінального провадження. При цьому, судом встановлено, що органом досудового розслідування вживаються всі необхідні дії, спрямовані на проведення розслідування у розумний строк.

Крім того, суд наголошує увагу заявника, що до клопотання не додано жодних доказів, які б вказували на реальність понесених збитків ТОВ «СЕРВІС КОРП» та/або третіми особами, які користуються вказаними приміщеннями. Аналізуючи питання наявності превалюючого суспільного інтересу над мирним розпорядженням майном, слідчий суддя наголошує увагу, що наслідки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України можуть впливати не тільки на майно суб`єктів господарювання, але й на життя та здоров`я працівників, які здійснюють трудову діяльність на підприємствах, а тому безумовно відповідні кримінальні провадження набувають не тільки значного суспільного інтересу, але й прямо спрямовані на охорону та подальший захист прав громадян. При цьому, у даному випадку, наслідки його вчинення призвели до заподіяння майнової шкоди у великому розмірі. Вказані обставини свідчать про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді про необхідність застосування заходу забезпечення вказаного кримінального провадження.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя на вказаний момент не знаходить передумов для задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки органом досудового розслідування продовжуються проводитися необхідні процесуальні дії з вказаним майновим комплексом, а превалювання суспільного інтересу наразі значно переважає законні інтереси власників та користувачів вказаного об`єкта нерухомості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 110, 131, 170-175, 216, 218, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання представника ТОВ «СЕРВІС КОРП» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.12.2024 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004152 від 13.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 05.03.2025 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя :