Справа № 344/3385/25
Провадження № 1-кс/344/1778/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник володільця майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 15.01.2025 року по справі № 344/563/25, було накладено арешт на автомобіль марки «Land Rover» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

Вважає, що наразі підстав для арешту зазначеного вище майна, зокрема і тих, які слідчий суддя вважав підставами для накладення арешту, станом на день розгляду клопотання, немає. Всі необхідні слідчі дії, а також експертизи, метою яких було встановлення обставин кримінального провадження, вже проведені тому просить клопотання задовольнити.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала з підстав наведених в ньому, пояснила, що всі необхідні слідчі дії, а також експертизи, метою яких було встановлення обставин кримінального провадження, вже проведені та підстав для арешту майна вже немає.

Прокурор у судове засідання не прибув, подав письмову заяву, згідно якої вказав, що щодо скасування арешту на майно заперечує, оскільки скасування арешту з автомобіля негативно вплине на повноту досудового розслідування, із автомобілем не проведені всі слідчі експерименти. Розгляд клопотання просив проводити за його відсутності.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до переконання, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді від 15.01.2025 року на автомобіль марки «Land Rover» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , накладено арешт.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до реєстраційної карти автомобіль марки «Land Rover» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_4 .

Згідно постанови слідчого від 10.01.2025 року автомобіль марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні., № 0002413 від 09.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження 09 січня 2025 року, близько 21 год 20 хв водій автомобіля марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-10 сполученням «Стрий-Чернівці» зі сторони с. Драгомирчан в напрямку с. Радча на 103 км+570 м, здійснюючи маневр обгону попутних транспортних засобів, виїхав на смугу зустрічного руху де в`їхав в автомобіль марки Toyota Rav-4, який виконував маневр повороту ліворуч. У результаті ДТП пасажир автомобіля Land Rover ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. У кримінальному провадженні проведено інженерно-транспортну експертизу дослідження технічного стану транспортного засобу марки «Land Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також для встановлення завданої шкоди ОСОБА_6 постановою слідчого від 12.02.2025 року призначено судово-медичну експертизу, яку станом на дату розгляду клопотання ще не проведено.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна. Досудове розслідування триває та проводять відповідні експертизи.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, заявником не надано.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний тест ухвали проголошено 28.02.2025 року о 11.00 годин.