Справа№ 309/3564/23
Провадження № 1-в/309/55/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст подання заступника начальника Хустського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України відносно ОСОБА_4 Йосиповича2жовтня 2008 року народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, засудженого 01грудня 2023 року Хустським районним судом Закарпатської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строком на п`ять років, на підставі ст.104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1рік,та відповідно до ст. 76 КК України з покладеними на нього обов`язками, а саме:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;3) пройти пробаційні програми «Зміна прокримінального мислення» та «Формування життєвих навичок»;

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Хустського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася в Хустський районний суд з поданням про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Подання вмотивовано тим, що вирок відносно засудженого ОСОБА_5 , надійшов до Хустського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області 19.01.2024 року. Засуджений ОСОБА_5 31.01.2024 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням.

Згідно інформації, яка надходила з Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, під час перебування на обліку, засуджений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності не притягувався, обов`язки покладені на нього судом виконував та не порушував їх. Під час перебування на обліку пройшов пробаційні програми «Зміна прокримінального мислення» та «Формування життєвих навичок» модуль І «Успішне спілкування». Згідно характеристики наданої Хустською міською радою засуджений ОСОБА_5 , характеризується посередньо. Активної участі у громадському житті міста та громади не приймає. Скарг стосовно його поведінки до міської ради не надходило.

У мотивувальній частині вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 01.12.2023 року було вказано, що громадянин ОСОБА_5 23 червня 2023 року умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи караність та протиправність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, знаходячись напроти кінотеатру «Ювілейний», що розташований по вулиці Майдан Незалежності в м. Хуст, викрав припаркований до лавочки, бувший у користуванні велосипед марки «Ласточка Дорожник 26», вартістю 2 433,00 гр., який належав ОСОБА_6 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-23/6543-ТВ від 06.07.2023 року, згідно якого ринкова вартість велосипеда марки «Ласточка Дорожник 26», бувшого у використанні, з врахуванням ознак станом на 23.06.2023 року становить 2 433,00 гривень. Своїми злочинними, протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в загальній сумі 2 433,00 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Частиною 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн.; 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн; 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн.; 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.; 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, 23 червня 2023 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень, а згідно висновку експерта №СЕ-19/107-23/6543-ТВ від 06.07.2023 року, згідно якого ринкова вартість велосипеда марки «Ласточка Дорожник 26», бувшого у використанні, з врахуванням ознак, станом на 23.06.2023 року становить 2 433,00 (дві тисячі чотириста тридцять три) гривні. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В судове засідання представник Хустського РВ №2 філії ДУ « Центр пробації» в Закарпатській області не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд подання у його відсутності, подання підтримує та просить його задоволити.

В судове засідання прокурор Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 не з`явилася надіславши на адресу суду заяву про розгляд подання у її відсутності, не заперечує проти задоволення подання.

В судове засідання законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_8 не з`явилася, надіславши суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання просить задоволити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 1грудня 2023 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строком на п`ять років. На підставі ст. 104 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Згідно вироку, ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 23 червня 2023 року умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи караність та протиправність своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, знаходячись напроти кінотеатру «Ювілейний», що розташований по вулиці Майдан Незалежності в м. Хуст, викрав припаркований до лавочки, бувший у користуванні велосипед марки «Ласточка Дорожник 26», вартістю 2 433,00 гр., який належав ОСОБА_6 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Вирок набрав законної сили 01.01.2024року.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 01.12.2023 р. ОСОБА_5 у червні 2023 року викрав чуже майно на суму 2433 грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України , Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», та керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , звільнити від призначеного покарання згідно вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 1 рудня 2023 року у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду на протязі 7 (семи) діб з часу її проголошення через Хустський районний суд.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1