Справа № 211/471/25
Провадження № 1-кс/211/95/25
У Х В А Л А

іменем України

20 лютого 2025 року

Слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі скаргу представника скаржника Приватного акціонерного товариства «ГРЕТА» - адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2025 року з Дружківського міського суду Донецької області до суду надійшла вищевказана скарга.

У своїй скарзі скаржник просить скасувати рішення посадових осіб ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №60000091 від 31.07.2024, згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування зазначає, що за заявою ПрАТ «ГРЕТА» дізнавачем ОСОБА_5 ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області порушено кримінальне провадження №60000091. Заявник виступає в даному кримінальному провадженні як потерпілий та як цивільний позивач. 19.12.2024 до поліції було подано адвокатський запит, була отримана відповідь від 07.01.2025 №2013/202/2025, згідно з якою 31.07.2024 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Представник скаржника вважає, що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не було враховано висновки Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України №25207 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-земельної експертизи; №25209 від 21.03.2024 за результатами проведення комісійної судової оціночно-будівельної експертизи; №25216/25201 від 25.03.2024 за результатами товарознавчої експертизи. Підставою закриття кримінального провадження було рішення Господарського суду Донецької області по справі №905/781/22 від 27.02.2024. Представник скаржника вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята посадовими особами передчасно, оскільки слідчим не проведено всіх належних дій для розслідування кримінального провадження. У зв`язку з чим, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Представник скаржника ПрАТ «ГРЕТА» - адвокат ОСОБА_3 в судовому засідання наполягала на задоволенні скарги та скасуванні постанови про закриття кримінального провадження з урахуванням поданих до суду пояснень.

Прокурор та дізнавач у судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялися належним чином, їх неявка, у відповідності до ст. 307 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000091 від 14.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, надані дізнавачем для розгляду скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення дізнавача, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, в тому числі про закриття кримінального провадження, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскаржувана постанова, згідно з матеріалами кримінального провадження, була винесена дізнавачем 31.07.2024, а отримана представником скаржника 07.01.2025, отже, скарга подана до слідчого судді в строки, встановлені ст. 304 КПК України, тому вважаю, що строк на оскарження постанови не пропущено.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Практика Європейського Суду з Прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішеннях ЄСПЛ Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем та прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть обставин, та відповіді на всі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в секторі дізнання ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області на досудовому розслідуванні перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000091 від 14.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 31.07.2024 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000091 від 14.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Підставою закриття кримінального провадження було рішення Господарського суду Донецької області у справі №905/781/22 від 27.02.2024, яким стягнуто з ПрАТ «ГРЕТА» на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за Договором у загальній сумі 47 873 981,03 грн.

На момент винесення дізнавачем постанови про закриття кримінального провадження від 31.07.2024, ним не було враховано наявність позову поданого ПрАТ «ГРЕТА» 24.04.2024 до Господарського суду міста Києва, справа №910/5058/24. Судове провадження ініційовано між тими ж сторонами та пов`язано з тим же предметом, який був предметом розгляду у справі №905/781/22.

27.11.2024 Північним апеляційним господарським судом винесено постанову у справі №910/5058/24, якою задоволено позовні вимоги ПрАТ «ГРЕТА».

А отже, підстави, які стали основою для закриття кримінального провадження на теперішній час не існують.

Крім того, оскільки підставою для звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення, стало привласнення майна, що належало ПрАТ "ГРЕТА", за заниженою вартістю, дізнавачу необхідно було при закритті провадження принаймі надати оцінку двом різним експертизам, які були надані різними експертними установами, чого зроблено не було.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, дізнавач, повинна знайти відображення в його мотивуванні, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

У постанові про закриття кримінального провадження слід вказати, яку саме з підстав і чому застосовано в цьому випадку. Повнота й чіткість мотивування мають результатом те, що всі рішення, викладені в резолютивній частині постанови про закриття провадження, логічно випливають із її мотивувальної частини. Важливою властивістю постанови про закриття кримінального провадження є логічність - послідовність, відсутність суперечностей.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, дізнавач, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У резолютивній частині оскаржуваної постанови дізнавач обмежився лише висновком про закриття кримінального провадження у зв`язку зі встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, не зазначивши стосовно якої особи чи осіб прийнято таке рішення. Однак, закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але наявна подія кримінального правопорушення. У такому випадку дізнавач повинен був продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, доводи скаржника є обґрунтованими, дізнавачем, оскаржувана постанова прийнята передчасно, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, не вжито всіх вичерпних заходів та не проведено всіх необхідних слідчих дій, які б дали можливість, прийняти об`єктивне та законне кінцеве рішення по даному кримінальному провадженню. Отже, прийняте дізнавачем процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, є передчасним та необґрунтованим, оскільки прийняте без проведення усіх необхідних слідчих дій із дотриманням вимог п. п.5, 6 ст.3, ст.ст. 92, 284 КПК України, що не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України, а отже воно підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії».

У ч. 1 ст.8 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ст.284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим дізнавачем показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого існування кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Керуючись ст. ст. 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника скаржника Приватного акціонерного товариства «ГРЕТА» - адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 від 31.07.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000091 від 14.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000091 від 14.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, повернути до сектору дізнання ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для продовження розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складання.

Повний текст ухвали було складено та проголошено 20.02.2025 о 16:40.

Слідчий суддя ОСОБА_1