Справа №705/7149/24
1-кп/705/701/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в місті Умань в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000977 від 13.12.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Умань, Черкаської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 23.09.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2024 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 31.10.2024.

06.11.2024 ОСОБА_2 поставлена на облік в Уманському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області (далі - відділ пробації).

12.11.2024 працівником відділу пробації засуджену ОСОБА_2 ознайомлено під розписку з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання вона може бути притягнена до кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, та направлено до місця відбування покарання КП «Уманське РЕУ № 3», розташоване в м. Умань по вул. Шухевича, 12, з вимогою приступити до відпрацювання громадських робіт з 13.11.2024.

У визначений день ОСОБА_2 до місця відбування покарання не з`явилась та до відпрацювання громадських робіт не приступила. 28.11.2024 після розшуку засудженої працівником відділу пробації ОСОБА_2 , винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, та повторно видано направлення до місця відбування покарання КП «Уманське РЕУ № 3», з вимогою приступити до відпрацювання громадських робіт з 29.11.2024.

За наказом директора КП «Уманське РЕУ № 3» № 09 від 28.11.2024 засуджена була прийнята для відбування призначеного покарання, та того ж дня їй було розроблено графік виходу на роботу з 29.11.2024 по 31.12.2024, а також проведено інструктаж з техніки безпеки.

ОСОБА_2 29.11.2024 з`явилась до місця відбування покарання та відпрацювала 4 години громадських робіт. Того ж дня ОСОБА_2 розроблено графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт з 02.12.2024 по 31.12.2024 та визначено перелік робіт для відпрацювання покарання у виді громадських робіт. Згідно вказаного графіку ОСОБА_2 02.12.2024 прибула до місця відбування покарання у стані алкогольного сп`яніння, чим допустила порушення трудової дисципліни, а починаючи з 03.12.2024 по 17.12.2024 без поважних причин до місця відбування покарання не з`являлась та ухилялась від відбування покарання.

В період відбування покарання ОСОБА_2 , будучи зобов`язаною додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 КВК України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для неї об`єкті і відпрацювати встановлений строк громадських робіт, ігнорувала вимоги законодавства, умисно ухилялась від покладених на неї обов`язків та не з`являлась на громадські роботи до КП «Уманське РЕУ № 3» без поважних причин, на попередження відділу пробації не реагувала, тим самим ухилилась від відбування покарання у вигляді 146 годин громадських робіт.

Дії обвинуваченої кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України.

Прокурором до суду направлено обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні, разом з: розписками обвинуваченої ОСОБА_2 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_3 про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченої ОСОБА_2 , складеною в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; а також із клопотанням прокурора в порядку ч.1 ст. 302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченої ОСОБА_2 , яку вона підписала в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнала повністю, згодна із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку та наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України, щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності її позиції суд не має.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Дії обвинуваченої вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_2 покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані, що характеризують особу винної, яка є осудною, не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо ставлення обвинуваченої до вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, а також про її щире каяття. Суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 , будучі обізнаною про призначене їй покарання за вироку суду, усвідомлюючи необхідність його відбування та наслідки невиконання, ухилялася від органу пробації та після викриття її протиправних дій працівниками поліції, не виправила своєї поведінки та продовжила ухилятись від відбування покарання, загалом відбувши лише 4 години громадських робіт, із призначених їй вироком суду 150 годин.

При цьому суд враховує практику Верховного Суду (справа № 199/6365/19), згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи поведінку обвинуваченої ОСОБА_2 та надані нею показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, суд не вбачає в її діях ознак щирого каяття та засудження своєї поведінки.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної та її ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_2 була засуджена 23.09.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до громадських робіт на строк 150 годин, та відбувши лише 4 години даного покарання, вчинила новий злочин, то ОСОБА_2 слід призначити покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, враховуючи вказані обставини, відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, згідно яких особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає за необхідне за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 146 годин громадських робіт, що відповідає 18 дням обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 18 днів.

Разом з цим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винної, а також інші обставини справи та наслідки вчиненого кримінального проступку, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без реального відбування покарання та без її ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати частину невідбутого покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.09.2024 у виді 146 годин громадських робіт, що згідно ст. 72 КК України відповідає 18 дням обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 18 днів.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1