печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1547/25-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7341/24-к від 14.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2025 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7341/24-к від 14.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що 14 лютого 2024 року у справі № 757/7341/24-к ухвалою Печерського районного суду м. Києва в межах кримінального провадження № 0000441 було накладено арешт, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування: на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:4312, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 придбав арештовану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 4603, виданий 01.12.2023, посвідченого: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу. Реєстрація права власності на земельну ділянку відбулася із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Будь які обмеження для використання земельної ділянки на час її придбання кооперативом були відсутні. Тобто, ОСОБА_7 добросовісно та відкрито, із дотриманням вимог чинного законодавства, придбав, володіє та користується даною земельною ділянкою. З моменту придбання жодних дій, які б могли свідчити про намір її відчуження, власник не здійснював.

Крім того, було підготовлено звернення до філії Ворохтянського лісового господарства щодо наявності у останнього заперечення на розробку детального плану території на дану земельну ділянку, який виготовляється на підставі рішення Поляницької сільської ради "Про надання дозволу на розроблення детального плану території".

У відповідь на вищезазначений запит, 28 листопада 2024 року філія Ворохтянського лісового господарства повідомила, що не може заперечувати у розробленні детального плану території на дану земельну ділянку.

Арешт на земельну ділянку :22:002:4312 був накладений 10 місяців тому. Протягом цього часу жодних процесуальних змін не відбулося, власнику земельної ділянки ОСОБА_5 підозру не оголошували.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про час та день судового засідання повідомлявся належним чином. Прокурор у кримінальному провадженні № 0000441 - прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 через канцелярію суду подав заперечення на вказане клопотання, просив відмовити, зазначивши, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора при оперативному супроводженні Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000441 від 06.05.2020 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч.4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Івано-Франківської області здійснює діяльність злочинна група, до складу якої входять посадові особи Поляницької ОТГ, Яремчанської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, колишні працівники правоохоронних органів та інші особи, метою діяльності якої є незаконне виведення та привласнення земель лісового фонду та інших особливо цінних категорій земель поблизу с. Поляниця (ТК «Буковель»), реєстрацією права власності за підставними фізичними особами з числа місцевих мешканців та подальшому продажу незаконно привласнених земельних ділянок.

Схема по заволодінню земельними ділянками відбувається наступним чином. Зацікавлені особи підробляють копію державного акту на землю старого зразка (червоного кольору), в який вносять недостовірну інформацію про те, що начебто особі певній особі (підставній або зацікавленій) у 2001-2002 роках Поляницькою сільською радою виділялась земельна ділянка площею приблизно до 1 га. Підробивши такий акт, зацікавлені особи розробляют технічну документацію на основі такого акту, реєструють земельну ділянку в ДЗК і речове право на неї, а потім акумулюють у своїй власності оформлюючи на себе, або на підставних осіб. При цьому усі ці земельні ділянки накладаються на території Поляницького лісництва ДП «Ворохтянського ЛГ», що межує із с. Поляниця.

У ході досудового розслідування встановлено, що незаконно привласнені земельні ділянки належать до земель лісового фонду, а саме ДП «Ворохтянське ЛГ», так як до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право, на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, передача земель у приватну власність за рахунок земель лісогосподарського призначення, що до цього часу перебувають у постійному користуванні державного підприємства, ніколи не проводилась, цільове призначення земель лісогосподарського призначення ніким не змінювалось.

В подальшому, з метою приховування слідів вчинення злочину, групою осіб здійснено поділ незаконно привласнених земельних ділянок та таким чином створено правоустановчих документи для їх подальшого продажу, з метою набуття підставними особами цивільно-правового статусу «добросовісного набувача».

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України N?564 від 07.05.2022 «Деякі питання ведення та функціонування Державного земельного кадастру в умовах воєнного стану» та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану» № 2247-IХ від 12.05.2022 доступ до веб-ресурсу «Публічна кадастрова карта» є обмеженим для перегляду, тобто огляд та публічність відомостей про зміни, розташування та інші відомості не доступний всім суб?єктам, окрім посадових осіб Держгеокадастру України.

02.08.2023 відділом № 4 УПАП ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області на підставі технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 31.07.2023, яка розроблена ПП «Кедр» СІЗ ОСОБА_14 , за замовленням ОСОБА_15 РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ІІІ-ІФ 023363 від 16.12.2002 виданого на підставі рішення органу виконавчої влади №39 від 14.11.2002 Поляницької сільської ради, земельній ділянці площею 0,17 га, місце розташування: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Поляниця, урочище Грунь, цільове призначення: «01.03 Для ведення особистого селянського господарства» присвоєно кадастровий номер: :22:002:4163, тобто внесено відомості до «Національної кадастрової системи».

07.08.2023 державним реєстратором Снятинської міської ради Коломийського р-ну, Івано- Франківської обл. ОСОБА_16 за зверненням ОСОБА_15 РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: ІІІ-ІФ № 023363, виданий 16.12.2002, видавник: Поляницька сільська Рада народних депутатів Івано-Франківської обл. здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :22:002:4163, загальна площа 0,17 га, за ОСОБА_15 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації вказаної у державному акті, підставою для його видачі стало рішення № 39 Виконавчого комітету Поляницької сільської ради від 14.11.2002.

05.09.2023 приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано- Франківської області ОСОБА_6 посвідчено договір купівлі-продажу, серія та номер: 3352, виданий 05.09.2023 на підставі якого зареєстровано перехід права власності від ОСОБА_15 до ОСОБА_17 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

21.10.2023 приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано- Франківської області ОСОБА_6 посвідчено договір купівлі-продажу, серія та номер: 3152, виданий 28.08.2023 на підставі якого зареєстровано перехід права власності від ОСОБА_17 до ОСОБА_18 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

28.11.2023 державним реєстратором Делятинської селищної ради ОСОБА_19 на підставі нотаріально посвідченої заяви, зареєстровано новостворені ділянки які утворились у результаті поділу зазначеної земельної ділянки, а саме: поділено на земельні ділянки з кадастровими номерами: :22:002:4313, площею 0.0081 га, :22:002:4310 площею 0,014 га, :22:002:4311 площею 0.0868 га, :22:002:4312 площею 0.0611 га.

01.12.2023 приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_6 посвідчено договір купівлі-продажу, серія та номер: 4603, виданий 01.12.2023, на підставі якого зареєстровано перехід права власності від ОСОБА_18 до ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Слідством встановлено, що зазначена земельна ділянка накладається на межі лісового фонду 10%, а саме на територію 30 кварталу Поляницького лісництва Ворохтянського ЛГ, що зафіксовано проведеним оглядом меж лісового господарства, зверненнями Ворохтянського ЛГ та іншими матеріалами в своїй сукупності.

Відповідно матеріалів інвентаризації Ворохтянського ЛГ, зазначені земельні ділянки не вибували з лісового фонду, що підтверджується як матеріалами інвентаризації 2009 так і матеріалами попередніх інвентаризацій.

За вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень в своїй сукупності передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заперечення прокурора, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора при оперативному супроводженні Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000441 від 06.05.2020 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч.4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

14 лютого 2024 року у справі № 757/7341/24-к ухвалою Печерського районного суду м. Києва в межах кримінального провадження № 0000441 було накладено арешт, шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування: на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:4312, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 придбав арештовану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 4603, виданий 01.12.2023, посвідченого: ОСОБА_6 , приватний нотаріус Надвірнянського районного нотаріального округу. Реєстрація права власності на земельну ділянку відбулася із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Будь які обмеження для використання земельної ділянки на час її придбання кооперативом були відсутні. Тобто, ОСОБА_7 добросовісно та відкрито, із дотриманням вимог чинного законодавства, придбав, володіє та користується даною земельною ділянкою. З моменту придбання жодних дій, які б могли свідчити про намір її відчуження, власник не здійснював.

Крім того, було підготовлено звернення до філії Ворохтянського лісового господарства щодо наявності у останнього заперечення на розробку детального плану території на дану земельну ділянку, який виготовляється на підставі рішення Поляницької сільської ради "Про надання дозволу на розроблення детального плану території".

У відповідь на вищезазначений запит, 28 листопада 2024 року філія Ворохтянського лісового господарства повідомила, що не може заперечувати у розробленні детального плану території на дану земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, як вбачається із ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.02.2024, метою арешту майна, є збереження речових доказів.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів, відсутні відомості вважати, що арештоване майно, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При цьому підозра ОСОБА_5 не пред`являлась, що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками, які слугували підставами для накладення арешту на майно, зважаючи на досить тривале перебування майна під арештом, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7341/24-к від 14.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/7341/24-к від 14.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020 на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:4312, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1