справа № 166/381/25
провадження № 1-кп/166/61/25
ВИРОК

іменем України

10 квітня 2025 року сел. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000041, відомості про яке внесено до ЄРДР 30 січня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Соколище Старовижівського району Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із неповною вищою освітою, фельдшера Ратнівського відділення КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», неодруженої, на утриманні має одну неповнолітню дитину, несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

ОСОБА_5 23 січня 2025 року близько 11 години, перебуваючи в приміщенні службового кабінету комунального закладу "Ратнівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги", який знаходиться за адресою: смт. Ратне, вул. Європейська, 64, Ковельського району Волинської області, діючи з прямим умислом та з корисливим мотивом, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який в подальшому продовжено до 09.11.2024 Указом Президента України №469/2024 від 23.07.2024, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 3892-ІХ від 23.07.2024, переконавшись, що її дії ніким не будуть помічені, шляхом вільного доступу, відкривши жіночу сумку чорного кольору, належну ОСОБА_4 , умисно, таємно, з наявного у ній гаманця бордового кольору, викрала золотий браслет, який помістила до лівої кишені своїх штанів, чим здійснила крадіжку вказаного золотого браслета 585 проби, масою 9,04 г, ринкова вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103- 25/1435-ТВ від 31.01.2025 станом на 23.01.2025 могла складати 33384,36 грн, чим завдала потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена винуватість у вчиненому визнала повністю, дала показання про те, що 23 січня 2025 року вона, маючи матеріальні проблеми, таємно узяла із сумки колеги потерпілої ОСОБА_4 золотий браслет. Того ж дня вона здала виріб у ломбард у м. Ковелі, за що отримала 17 тисяч гривень. Згодом, будучи виявленою у крадіжці, викупила ланцюжок у ломбарді та видала працівникам поліції. У скоєному розкаялася, висловила жаль з приводу вчиненого.

Потерпіла дала суду показання про те, що про крадіжку браслета вона дізналася через декілька днів, маючи намір одягнути його, однак не виявила його у гаманці, де він зберігався. У злочині вона запідозрила ОСОБА_5 , яка напередодні просила у неї в борг значну суму коштів. Згодом вона помітила, що в обвинуваченої з`явилися гроші. На її вимогу, обвинувачена зізналася у вчиненні крадіжки. Із заявою про злочин вона звернулася до поліції. Претензій до обвинуваченої вона не має, просила не карати суворо винну, зважаючи на наявність на її утриманні дитини, дати їй можливість виправитися.

Суд установив, що фактичні обставини справи ніхто з учасників судового провадження не оспорює, останні правильно розуміють їх зміст, їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду не має жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, суд за їх згодою відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд уважає доведеною винуватість обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і кваліфікує такі його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Згідно із статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. З огляду на принципи співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Суд за нормами кримінального закону вправі вибирати у визначених законом межах заходи примусу певного виду і розміру. Така дискреційна функція суду потребує взяття до уваги й оцінки усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким умисним злочином, ураховує дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, утримує малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання, на думку суду, належать щире каяття, про яке свідчить, крім визнання обвинуваченою факту скоєння кримінального правопорушення, жаль з приводу вчиненого, осуд своєї поведінки, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Із урахуванням установлених обставин суд доходить переконання про призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк - 5 років.

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченої інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням суд керується такими міркуваннями.

За приписами ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обов`язковою умовою застосування цієї норми є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Установлені судом позитивні дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, позиція потерпілої, яка будь-яких претензій до обвинуваченої не має та наполягає на незастосуванні до винної суворого покарання, дають суду підстави для висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання та можливість звільнення її від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Суд стягує з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі1591,80 грн.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ ключ свічковий комбінований як знаряддя злочину слід знищити, інше майно, яке слідчим виявлено у ході обшуку автомобіля та будинку, де проживає обвинувачений, та визнано речовим доказом, однак яке будь-якого доказового значення не має, знаряддям правопорушення не є, слід повернути обвинуваченому.

Накладений на речові докази слідчим суддею Ратнівського районного суду ухвалою від 03.02.25 арешт слід скасувати.

Строк особистого зобов`язання, застосованого щодо обвинуваченої слідчим суддею Ратнівського районного суду ухвалою від 24.02.2025, закінчився 31 березня 2025 року, прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу не заявляв.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 коп.

Речовий доказ, який зберігаються у камері схову речових доказів ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, а саме золотий ланцюжок, який поміщено до спецпакета PSP1188417, - повернути потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скасувати накладений слідчим суддею Ратнівського районного суду від 03.02.25 арешт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1