Справа № 371/557/19 Провадження № 1-кп/358/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС) кримінальне провадження (справа № 371/557/19, провадження № 1-кп/358/12/25) щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Півці Кагарлицького району Київської області, громадянина України, українця, маючого професійну технічну освіту, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, раніше несудимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною другою статті 146 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Півці Кагарлицького району Київської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, студента 3 курсу Ржищівського індустріально-педагогічного технікуму, неодруженого, немаючого на утриманні дітей, раніше несудимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною другою статті 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000066 від 27.02.2019, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 27.02.2019 приблизно о 12 годині, він, перебуваючи в центрі м. Ржищів Київської області разом з ОСОБА_6 здійснював рух керованого ним транспортного засобу марки «Ford Toumeo Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рухаючись дорогою в м. Ржищів Київської області ОСОБА_4 помітив раніше відомого йому ОСОБА_7 , з яким він останні два роки перебував у неприязних відносинах, на якого також звернув увагу ОСОБА_6 , який перебував на пасажирському сидінні у салоні його автомобіля.

В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла розмова в ході якої останній повідомив ОСОБА_4 про те, що також перебуває з ОСОБА_7 у довготривалих неприязних відносинах.

В ході бесіди ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 помститись ОСОБА_7 за давні образи та шляхом нанесення йому побоїв провчити його. На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився, вступивши таким чином із ОСОБА_4 в злочинну змову, спрямовану на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на заподіяння фізичного болю ОСОБА_7 та нанесення йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 проживає в с. Шандра Миронівського району Київської області та припустивши, що він буде їхати на маршрутному автобусі додому за місцем проживання, вирішив здійснити його переслідування від м. Ржищів Київської області до с. Шандра Миронівського району Київської області, про що повідомивши ОСОБА_6 , запропонував йому взяти участь у реалізації вказаного задуму. На вказану пропозицію ОСОБА_6 також погодився.

27.02.2019 приблизно о 13 годині 15 хвилин, реалізуючи свій спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заподіяння фізичного болю ОСОБА_7 та нанесення йому тілесних ушкоджень прибув на власному автомобілі «Ford Toumeo Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Шандра Миронівського району Київської області, де здійснюючи рух керованого ним транспортного засобу по вул. Михайлівська помітив біля автобусної зупинки ОСОБА_7 , який вийшов з маршрутного автобусу та рухався дорогою у напрямку додому.

З метою реалізації раніше спланованого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння фізичного болю ОСОБА_7 та нанесення йому тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 зупинити його та змусити сісти в салон автомобіля з метою подальшого переміщення ОСОБА_7 в інше, невстановлене досудовим розслідуванням місце з метою його залякування та спричинення йому тілесних ушкоджень та фізичного болю. При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що у випадку необхідності подолання можливого опору ОСОБА_7 , він застосує наявний у нього ніж або пістолет, що в свою чергу примусить ОСОБА_7 підкоритись. На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився, вступивши таким чином з ОСОБА_4 у злочинну змову, спрямовану на викрадення ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 27.02.2019 приблизно о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , здійснюючи рух керованого ним транспортного засобу позаду ОСОБА_7 , обігнав його та скерувавши кермо праворуч відносно напрямку свого руху попереду ОСОБА_7 , перегородив ним йому піший рух, в зв`язку із чим останній змушений був зупинитись.

Після цього, ОСОБА_4 з метою реалізації раніше спланованого злочинного умислу, спрямованого на викрадення ОСОБА_7 з метою його залякування та спричинення тілесних ушкоджень, підійшов разом із ОСОБА_6 до нього в притул та демонструючи свою фізичну перевагу наказав останньому сісти в його транспортний засіб, на що останній відмовився. В зв`язку із відмовою ОСОБА_7 підкоритись волі ОСОБА_4 , останній схопивши його за руки став силоміць затягувати його в салон свого автомобіля. ОСОБА_6 в свою чергу, з метою пригнічення волі ОСОБА_7 та змушення сісти в салон автомобіля став утримувати його ззаду за корпус тіла.

Під час вказаної фізичної сутички ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в той час, як ОСОБА_6 тримав ОСОБА_7 ззаду за корпус тіла, наніс останньому приблизно 4-5 ударів кулаками в обличчя та по голові, спричинивши йому таким чином тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі та на волосистій частині голови.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 фізичного болю та заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на голові, шиї, верхніх та нижніх кінцівках, які згідно з висновком судово- медичного експерта № 155 Д від 22.03.2019 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, з метою подолання опору ОСОБА_7 та примушення останнього сісти до салону автомобіля «Ford Toumeo Connect», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким планувалося перемістити ОСОБА_7 проти його волі в інше, невстановлене досудовим розслідуванням місце, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , взяв з салону автомобіля ніж, (який згідно з висновком експертизи холодної зброї № 8-5/200 від 19.03.2019, до холодної зброї не належить так, як не відповідає загальним техніко-криміналістичним вимогам. Ніж, наданий на дослідження є метальним ножем, розважально-тренувального призначення, що виготовлений промисловим способом) та почав погрожувати ним ОСОБА_7 , однак останній незважаючи на погрозу не перестав чинити опір та відмовився сідати до автомобіля.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , взяв з салону автомобіля пістолет (що згідно з висновком експертизи зброї № 8-5/201 від 19.03.2019 не належить до вогнепальної зброї - є шумовим пістолетом моделі «Ekol Major», № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А.К., що призначений для стрільби шумовими (холостими) патронами калібру 9 мм Р.А.К.) та почав погрожувати ним ОСОБА_7 , однак останній незважаючи на погрозу продовжив чинити опір та відмовився сідати до автомобіля.

В ході нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , останній отримавши фізичну перевагу вирвався із захвату ОСОБА_6 , який продовжував тримати його ззаду за корпус тіла та від ОСОБА_4 , який намагався затягнути його в салон свого автомобіля та відбіг назад, позаду автомобіля.

Усвідомивши таким чином фізичну перевагу ОСОБА_7 , ОСОБА_4 виконавши спільно з ОСОБА_6 злочинні дії, направленні на викрадення ОСОБА_7 з метою його залякування та спричинення тілесних ушкоджень, не зміг довести кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме, не подолавши опір потерпілого, з місця пригоди спільно з ОСОБА_6 зник на власному транспортному засобі.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною третьою статті 15, частиною другою статті 146 КК України, а саме вчинення незакінченого замаху на викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, із застосуванням зброї.

06 березня 2025 року під час судового розгляду при обговоренні питання про можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за строками давності.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження щодо останнього за строками давності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та закрити провадження щодо нього.

При вирішенні даного питання суд враховує наступні положення кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК, здійснюється виключно судом.

Відповідно до частини першої статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули такі строки: п.3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Кримінальне правопорушення передбачене частиною другою статті 146 КК України відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України являється нетяжким злочином.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 положення частини третьої статті 285 КПК України, натомість обвинувачений наполягав на застосуванні до нього п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та просив закрити кримінальне провадження за строками давності.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 17.06.2020 року №598/1781/17 (13-47кс20) звернула увагу на те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (закінчення строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частина 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, із застосуванням зброї і йому інкриміновано вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною другою статті 146 КК України.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту 27 лютого 2019 року, і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченим.

Також суд враховує, що в період з 27 лютого 2019 року по 06 березня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 в розшуку не перебував, провадження по справі не зупинялося, від досудового розслідування та суду не ухилявся.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше п`яти років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження щодо нього.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. п. 1 ч. 2 ст. 284, ч.ч. 1, 3 ст. 285, ч.ч. 1, 4 ст. 286, ст. 350 КПК України, ст. ст. 12 ч. 4, 49 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною другою статті 146 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності, і кримінальне провадження щодо нього, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 27.02.2019- закрити.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1