Справа № 462/4733/22
провадження 1-кс/462/540/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000616 від 24.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова звернувся слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , із клопотанням про накладення арешту у межах кримінального провадження № 0000616 від 24.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З, 4 ст. 190 КК України, в якому просить, з метою забезпечення цивільного позову в частині відшкодування підозрюваним завданих матеріальних збитків, та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, накласти арешт на нерухоме майно, а саме: будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Червоноград, Львівської області, громадянину України, останнє місце реєстрації:

АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, шляхом заборони здійснювати будь-які дії щодо відчуження, розпорядження, користування, володіння цим будинком.

Подане клопотання слідчий обгрунтовує тим, що ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінальних правоопрушень, передбачених ч. 3,4 ст. 190 КК України, відомості про що внесено 24.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000616.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою вирішив заволодіти чужим майном (грошовими коштами) громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під приводом отримання у них грошових коштів для придбання за межами України та перевезення на територію України вживаних транспортних засобів за вказаних нижче обставин.

Так, в один із днів січня 2021 року (більш точний час не встановлено) ОСОБА_5 , спілкуючись в телефонному режимі з ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою переконав останнього у тому, що він може придбати для нього за кордоном та доставити в Україну вживаний автомобіль марки «ВМW», моделі «Х5», 2017 року випуску, на вигідних для

ОСОБА_6 умовах за кошти в сумі 42 800 доларів США, які йому мав надати потерпілий, при цьому не маючи наміру виконувати вказану обіцянку. ОСОБА_6 , бувши введений в оману

ОСОБА_5 , погодився на його пропозицію.

Продовжуючи свій злочинний задум, 27.02.2021, близько 12.00 год.,

ОСОБА_5 , перебуваючи в ресторані «На озері», що на вул. Повітряна, 2Б у м. Львові, шляхом обману, та зловживання довірою, під вигаданим приводом придбання за кордоном для ОСОБА_6 вживаного автомобіля марки «ВМW», моделі «Х5», 2017 року випуску та доставки його на територію України, отримав від потерпілого ОСОБА_6 в якості завдатку грошові кошти в сумі 17 000 доларів США, шо станом на 27.02.2021 відповідно до курсу НБУ становить 474 810 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на вчинення шахрайства щодо ОСОБА_10 , в один із днів січня 2022 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 , спілкуючись в телефонному режимі з ОСОБА_10 , шляхом обману та зловживання довірою переконав останнього у тому, що він може придбати для нього за кордоном та доставити в Україну вживані автомобілі, а саме: автомобіль марки «Renault» моделі «Тrafik» та два автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Тoureg» на вигідних для ОСОБА_10 умовах за кошти в сумі 59 100 доларів США, які мав надати йому потерпілий, при цьому не маючи наміру виконувати вказану обіцянку. ОСОБА_10 , бувши введений в оману ОСОБА_5 , погодився на його пропозицію.

Продовжуючи свій злочинний задум, у період часу з 06.01.2022 по 14.01.2022,

ОСОБА_5 , шляхом обману та зловживанням довірою, повторно, під вигаданим приводом придбання за кордоном для ОСОБА_10 вживаних автомобілів марки «Renault» моделі «Тrafik» та два автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Тoureg» та доставки їх на територію України, за допомогою фінансової спілки «Евроломбард» отримав від потерпілого ОСОБА_10 декількома платежами грошові кошти в сумі 59 100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 1 633 020 грн, а саме 06.01.2022, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Коновальця, 103, отримав грошові кошти в сумі 5 600 доларів США, шо станом на 06.01.2022 відповідно до курсу НБУ становить 153 720 грн; 12.01.2022, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Костюшка, 5, отримав грошові кошти в сумі 18 500 доларів США, що станом на 12.01.2022 відповідно до курсу НБУ становить 508 750 грн та 14.01.2022, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Костюшка, 5, отримав грошові кошти в сумі 35 000 доларів США, що станом на 14.01.2022 відповідно до курсу НБУ становить 970 550 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення шахрайства щодо ОСОБА_8 , в один із днів січня 2022 року (більш точний час не встановлено),

ОСОБА_5 , спілкуючись в телефонному режимі з ОСОБА_8 , шляхом обману та зловживання довірою переконав останнього у тому, що він може придбати для нього за кордоном та доставити в Україну вживаний автомобіль марки «ВMW» моделі «ХЗ», 2017 року випуску, на вигідних для ОСОБА_8 , умовах за кошти в сумі 13 400 Євро, які мав надати йому потерпілий, при цьому не маючи наміру виконувати вказану обіцянку. ОСОБА_8 , бувши введений в оману ОСОБА_5 , погодився на його пропозицію.

Продовжуючи свій злочинний задум, 01.02.2022, в першій половині дня, ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Загородня, 34 у м. Львові, шляхом обману та зловживанням довірою, повторно, під вигаданим приводом придбання за кордоном для ОСОБА_8 , вживаного автомобіля марки «ВMW», моделі «ХЗ», 2017 року випуску, та доставки його на територію України, отримав від потерпілого ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 13 400 Євро, що станом на 01.02.2022 відповідно до курсу НБУ становить 425 316 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення шахрайства щодо ОСОБА_9 , в один із днів січня 2022 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 , спілкуючись в телефонному режимі з ОСОБА_9 , шляхом обману та зловживання довірою переконав останнього у тому, що він може придбати для нього за кордоном та доставити в Україну вживаний автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Тіguan», 2018 року випуску, на вигідних для ОСОБА_9 умовах за кошти в сумі 15 500 доларів США, які мав надати йому потерпілий, при цьому не маючи наміру виконувати вказану обіцянку. ОСОБА_9 , бувши введеним в оману ОСОБА_5 , погодився на його пропозицію.

Продовжуючи свій злочинний задум, 10.02.2022, близько 16.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в офісі №410, що на вул. Левандівська, 5а, у м. Львові, здійснюючи свій злочинний задум, шляхом обману та зловживання довірою, повторно, під вигаданим приводом придбання за кордоном для ОСОБА_9 вживаного автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Тіguan», 2018 року випуску та доставки його на територію України, отримав від потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 15 500 доларів США, що станом на 10.02.2022 відповідно до курсу НБУ становить 433 535 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

17.02.2025 року, відповідно до вимог ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у скоєнні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.3, 4 ст.190 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів (ч.3 ст.190 КК України), за які законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років; та у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч.4 ст.190 КК України), за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна. ОСОБА_5 заподіяну ним матеріальну шкоду потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не відшкодував.

04.03.2025 в СКП ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, в порядку ст.40 КПК України дано доручення, з приводу отримання інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце реєстрації якого АДРЕСА_1 .

Під час виконання вказаного доручення, від працівників СКП ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області надійшов рапорт про те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на право власності у гр. ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , знаходиться нерухоме майно, а саме будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (на який накладено арешт відділом державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, ).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження потерпілим ОСОБА_9 долучено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, заданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, покликаючись на вимоги ст. 131, ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження підозрюваним майна, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), просить клопотання задоволити та накласти арешт на належний підозрюваному ОСОБА_5 об`єкт нерухомого майна.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, при цьому, у клопотанні просять провести розгляд клопотання про арешт майна без їх участі, клопотання підтримують в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положення ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відтак, із врахуванням вимог ч. 2 ст. 172 КПК України власник майна, щодо якого вирішується питання накладеня арешту не викликався.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2022 за

№ 0000616 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України за фактом надходження до ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області 23.08.2022 у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області рапорта оперуповноваженого СКП ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області про те, що під час розгляду матеріалів ІТС ІПНП № 12644 від 16.08.2022 та № 12645 від 16.08.2022 виявлено ознаки кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_5 шахрайським способом, шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами у великому розмірі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Надалі також внесено відомості за фактом звернення із заявою про кримінальне правопорушення ОСОБА_6 , ОСОБА_10 про вчинення шахрайства ОСОБА_5 , попередню кваліфікацію кримінального правопорушення визначено за ч. 4 ст. 190 КК України.

12 липня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ст. 42, 276, 277, 278 КПК України оголошено у межах кримінального провадження № 0000616 від 24.08.2022 про підозру у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен, серед іншого, врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 8 ст. 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Тобто, заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких цивільний позивач звертається до суду, та майнових наслідків заборони цивільному відповідачу здійснювати певні дії.

Встановлено, що на стадії досудового росзілудвання кримінального провадження № 0000616 від 24.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України, потерпілий ОСОБА_9 звернувся із цивільним позовом до ОСОБА_5 , у якому позивач заявив позовні вимоги про стягнення із останнього майнової шкоди, завданої внаслідок злочинних дій цивільного відповідача на суму 646 815 грн та 100 000 грн моральної шкоди.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на будинок, належний на праві власності підозрюваному, з метою забезпечення, зокрема забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, слідчий у кримінальному провадження в той же час не надав жодних доказів на підтвердження вартості майна, на яке вважає слід накласти арешт.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод, учасником яких є Україна. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності, як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

ЄСПЛ у своїх рішеннях визначає, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа Баклашов проти Росії, рішення від 09 червня 2005 року, справа Ізмайлов проти Росії, п.38 рішення від 16 жовтня 2008).

Додатково слід також звернути увагу на те, що у межах вказаного кримінального провадження слідчим суддею ухвалою від 21 березня 2025 року, виходячи з підстав забезпечення цивільного позову в частині відшкодування підозрюваним завданих матеріальних збитків, та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, вже накладено арешт на належні підозрюваному на праві власності транспортні засоби: мотоцикл марки «М, МХ 150V», 2008 року випуску, колір червоний, номер шасі/vin НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , об`єм двигуна 150, днз НОМЕР_4 ; та на автомобіль марки Dacia Lodgy, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова/vin НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , об`єм двигуна 1461, днз НОМЕР_7 .

Відтак, із врахуванням того, що матеріали клопотання слідчого не містять жодної інформації щодо вартості майна, на яке він просить накласти арешт, яка вочевидь може перевищувати розмір завданих збитків, що може призвести до порушення балансу між правами осіб та водночас покладення надмірного тягаря на підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою недопущення порушення прав особи, яка є власником майна, та необґрунтованого процесуального обмеження підозрюваного, враховуючи відсутність на даному етапі доказів необхідності вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження, а також керуючись принципами розумності та співрозмірності обмеження права власності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майна, тому у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту слід відмовити.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000616 від 24.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З, 4 ст. 190 КК України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали у справі № 462/4733/22.

Слідчий суддя: ОСОБА_1