Справа № 175/6678/24
Провадження № 1-кп/175/397/24
Вирок

Іменем України

19 березня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000587 від 06 квітня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 30.03.2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебував на огороді свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в цей момент у нього виник злочинний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей день о 12 годині 05 хвилин шляхом вільного доступу через прохід до огороду сусіднього домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до господарчої споруди, що є іншим володінням ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої кримінально протиправні дії ОСОБА_4 діючи умисно та цілеспрямовано, з метою протиправного отримання доступу до іншого володіння за вказаною адресою, без відповідного дозволу власника чи інших законних підстав, у порушення ст. 30 Конституції України, згідно з якою кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, руками відчинив двері господарчої споруди (сараю) які на замок зачинені не були та потрапив до господарчої споруди (сараю), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що є іншим володінням ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в зміненому обвинувальному акті. Він дійсно 30.03.2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебував на огороді свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де о 12 годині 05 хвилин через прохід до огороду сусіднього домоволодіння, підійшов до господарчої споруди, що є іншим володінням ОСОБА_5 , руками відчинив двері господарчої споруди (сараю) які на замок зачинені не були та потрапив до господарчої споруди (сараю). Просив суд врахувати його щире каяття і суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, які виразились в незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільну характеристику за місцем мешкання, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді штрафу на чому в судових дебатах наполягав прокурор.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.162 КК України та піддати кримінальному покаранню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , (ІПН невідомий) витрати на залучення експерта у розмірі 1 514 грн. 56 коп. на користь держави, призначення платежу: за судово експертизу №СЕ-19/113-24/2265-ТВ від 18 квітня 2024 року.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000587, а саме: ланцюгова бензопила фірми «KENTAVR» моделі БП-4521ТН після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1