УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/285/25

03 лютого 2025 року

м.Костопіль

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє як представник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст.206 КПК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 перебуває скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє як представник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст.206 КПК України.

Судове засідання по розгляду скарги призначалось на 16:00 год 22.01.2025, на 16:20 год 27.01.2025 та на 16:00 год 03.02.2025.

Про дату і час удових засідань представник скаржника адвокат ОСОБА_3 , була повідомлена вчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу електронної пошти супровідних листів та ухвал слідчого судді.

Разом з тим, в жодне із призначених судових засідань представник скаржника не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

При цьому до суду надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 №812/621 від 22.01.2025 про те, що ОСОБА_5 на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія інженерно-саперного відділення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», яка розташована на території військової частини НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя також враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на вимоги ч.1 ст.21 КПК України про те, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону і на положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії», що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух, що зі змісту вказаного рішення включає в себе можливість залишення заяви без розгляду.

Слідчий суддя враховує, що незважаючи на недоставлення до суду ОСОБА_5 , в інтересах якого подано скаргу, особа, яка подала скаргу не звільняється від обов`язку цікавитись процесом розгляду такої скарги, що свідчило б про її інтерес до справи.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 6 ст.9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.19, 21 ч.1 ст.7 КПК України та ч.1 ст.26, ч.1 ст.28 КПК України, одними із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність та розумність строків, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та розгляд справи у розумні строки.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на реалізацію своїх процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з принципу диспозитивності та розумності строків кримінального провадження, враховуючи викладені обставини, враховуючи неодноразову неявку в судові засідання особи, яка подала скаргу, що розцінюється слідчим суддею як втрату інтересу такої особи до ініційованої нею справи, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє як представник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст.206 КПК України, підлягає залишенню без розгляду з метою недопущення судового процесу у безладний рух.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.28, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє як представник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст.206 КПК України залишити без розгляду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1