ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника органу пробації ОСОБА_7 ,засудженого ОСОБА_8 апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні якого троє неповнолітніх дітей, з вищою освітою, засудженого вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2022 року за ч. 3 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2025 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 та звільнено його умовно-достроково від відбування додаткового покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2022 року за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами на невідбутий строк 80 днів.

На таке судове рішення прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу із проханням ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.02.2025 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 .

Зазначає, що за змістом закону додатковим покаранням, від якого суд може звільнити умвно достроково, є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю (п.7 ППАСУ від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»).

Провадження№11-кп/822/95/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст.81 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Звертає увагу, що питання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного додаткового покарання розглядається лише при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування основного покарання.Діючим законодавством не передбачений розгляд даних питань окремо.

Вважає, що невідбуття засудженим ОСОБА_8 додаткового покарання нівелює завдання, визначені КПК України щодо мети покарання, оскільки вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 24.03.2022 року його звільнено від відбування покарання з випробуванням за вчинення тяжкого злочину, внаслідок якого загинуло двоє осіб.

Стверджує, що законом не передбачена необхідність влаштування на роботу як підстава для звільнення від додаткового покарання, яку взяв до уваги районний суд під час розгляду клопотання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, доводи засудженого, його захисника та представника органу пробації про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.81 КК України,умовно-дострокове звільнення від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного за необережний тяжкий злочин, може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також відбув не менше половини строку покарання.

Основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Встановлено, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2022 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та йому призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнений від відбування основного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки (а.с.3-9).

ОСОБА_8 перебуває на обліку в Першотравневому РС філії ДУ «Центр пробації» з 13.06.2022 року (а.с.12).

Відповідно до ухвали Першотравневого районного суду від 08.04.2024 року ОСОБА_8 звільнений від відбування основного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку (а.с.10),однак продовжує відбувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строк якого закінчується 25.04.2025 року.

Нагляд за особами, засудженими до покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю здійснюється відповідно до Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» від 29 січня 2019 року № 272/5 (надалі Порядок).

Пунктами 1-3 глави 2 розділу VI Порядку передбачені обов`язки осіб, засуджених до покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю(ЗЗПД).

Зокрема, відповідно до статті 34 КВК України, засуджений до ЗЗПД зобов`язаний: виконувати судове рішення; надавати на вимогу уповноваженого органу з питань пробації документи, пов`язані з виконанням цього покарання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про місце роботи і проживання чи їх зміну ;з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Ухиленням від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю є невиконання засудженим до ЗЗПД обов`язків, передбачених статтею 34 КВК України.

Суд дослідив під час судового розгляду матеріали особової справи засудженого ОСОБА_10 ,які надані центром пробації та встановив,що за час відбування додаткового покарання ОСОБА_8 зарекомендував себе з позитивної сторони, вимоги вироку суду виконував в повному обсязі, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався (характеристика на а.о.с.83).

За результатами перевірки засудженого ОСОБА_8 по адміністративним облікам ОВС на предмет притягнення до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку,встановлено, що на таких обліках ОСОБА_8 за час відбування додаткового покарання не значиться (а.о.с.21,119)

Також ОСОБА_8 не притягувався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху(а.о.с.52,63,77,89,103,118,124,138)

Засуджений позитивно характеризується по місцю проживання, мешканці сусідніх будинків зі скаргами на його дії не зверталися (а.о.с. 33).

На утриманні ОСОБА_8 перебувають троє неповнолітніх дітей (а.о.с.15).

Звертаючись із клопотанням до суду про умовно дострокове звільнення,засуджений вказував,що має гостру потребу у роботі задля забезпечення потреб родини і дітей,а згідно наказу ТзОВ «Юніверс» від 18.11.2024 року вказане підприємство готове працевлаштувати засудженого ОСОБА_8 на посаду водія (а.с.26).

Отже,матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_8 протягом строку відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не виконував встановлені судом обов`язки, або не виконував інших обов`язків, встановлених КВК України та прокурор на такі порушення не посилався.

В районному суді начальник Першотравневого районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_8 за час перебування на обліку зарекомендував себе з позитивного боку, в повному обсязі виконує вирок суду, до адміністративної і кримінальної відповідальності протягом строку відбування додаткового покарання не притягувався.

Такі ж відомості представник органу пробації ОСОБА_7 повідомила під час апеляційного розгляду та вказала,що не погоджується із апеляційною скаргою прокурора,натомість підтримує клопотання засудженого,який заслуговує на умовно дострокове звільнення.

Врахувавши вказані обставини, районний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_8 довів своє виправлення,а тому обгрунтовано задовольнив клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Згідно п.10 Постанови Пленуму ВСУ«Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, коли питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання виникло після повного відбуття засудженим основного покарання, суд може повністю або частково звільнити його від додаткового покарання після фактичного відбуття встановленої законом частини останнього та за наявності інших зазначених у законі умов.

Отже,доводи прокурора про те,що вирішення питання умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання можливе лише одночасно із прийняттям такого рішення щодо основного покарання, суперечать ст. 81 КК України.

Позбавлення права керувати транспортними засобами є різновидом позбавлення права займатися певною діяльністю, а тому суд може застосовувати вимоги ст.81 КК України та звільнити засудженого умовно достроково від відбування цього виду додаткового покарання за наявності передбачених законом підстав,чим спростовуються доводи прокурора.

Твердження апелянта,що суд врахував бажання ОСОБА_8 працевлаштуватись водієм як підставу для задоволення клопотання, не відповідають дійсності, оскільки такою підставою суд визнав дотримання засудженим покладених на нього обов`язків і сумлінну поведінку,що свідчить про доведеність виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор вказував, що невідбуття ОСОБА_8 повного строку додаткового покарання нівелює завдання, визначені КК України щодо мети покарання,однак із такими обставинами закон не пов`язує можливість умовно-дострокового звільнення.

Інших підстав для відмови у задоволенні клопотання засудженого прокурор у апеляційній скарзі не вказала.

Отже,викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків районного суду.

На переконання судової колегії, районний суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вірного висновку, що засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону як підстав для скасування чи зміну рішення суду апеляційним судом не встановлено.

Ухвала районного суду є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3