ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/212/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/148/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.368-4, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 січня 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком затверджено укладену 24 січня 2025 року між прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участі захисника ОСОБА_8 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Майдан Гусятинського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368-4, ч.5 ст.27 ч.1 ст.368 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання:

за ч.3 ст.368-4 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із наданням публічних послуг, зокрема послуг експерта, строком на 1 рік 6 місяців;

за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.368 КК України у виді штрафу в дохід держави розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із наданням публічних послуг, зокрема послуг експерта, строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.368-4 КК України, за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.368 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із наданням публічних послуг, зокрема послуг експерта, строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно з вироком, наказом т.в.о. директора Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №93-о/с від 16.11.2023 «Про особовий склад» призначено ОСОБА_7 на роботу за заявою, на посаду старшого судового експерта відділу криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують, з 17.11.2023 року.

Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_7 , працюючого на посаді старшого судового експерта відділу криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують Тернопільського НДЕКЦ МВС України, затвердженої директором Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, ОСОБА_7 виконує експертизи, за експертними спеціальностями 4.3 «Криміналістичне дослідження транспортних засобів», 4.4 «Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків», 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів» та 12.2. «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» за якими атестований як судовий експерт. В рамках виконання судової експертизи зобов`язаний провести повне дослідження транспортного засобу.

Встановлено, що ОСОБА_7 , працюючи на посаді старшого судового експерта відділу криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують Тернопільського НДЕКЦ МВС України, є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно пп. «б» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 09.03.2024 ОСОБА_7 під час спілкування із ОСОБА_11 , стало відомо про те, що останній має намір перереєструвати автомобіль марки «BMW» моделі «520І» р.н. НОМЕР_1 та для цього необхідно провести його експертне дослідження, виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 за проведення ним, як експертом, експертного дослідження автомобіля марки «BMW» моделі «520І» р.н. НОМЕР_1 , з метою його подальшої перереєстрації за ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди, 09.03.2024 ОСОБА_7 , перебуваючи на території територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), що за адресою вул. Об`їзна, 1, Чортківського району Тернопільської області, повідомив ОСОБА_11 про необхідність надання йому неправомірної вигоди за успішне проведення експертного дослідження автомобіля марки «BMW» моделі «520І» р.н. НОМЕР_1 , з метою його подальшої перереєстрації за ОСОБА_11 .

Окрім того, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що у документах на вказаний автомобіль наявні проблеми, зокрема у документах на автомобіль зазначений інший тим палива, порівняно із тим, який встановлений на автомобілі марки «BMW» моделі «520І» р.н. НОМЕР_1 , та при проведенні експертного дослідження він не зможе надати експертний висновок та змушений буде викликати слідчо-оперативну групу у зв`язку із цим.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 ,під час зустрічі із ОСОБА_11 , що відбулась 13.03.2024 близько 15:00 год. на території територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с.Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), що за адресою: вул. Об`їзна, 1, Чортківського району Тернопільської області, одержав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2000 гривень за безперешкодно проведене експертне дослідження автомобіля марки «BMW» моделі «520І» р.н. НОМЕР_1 та сприяння у подальшій його перереєстрації.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368-4 КК України, тобто в одержанні експертом неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду.

Крім того, встановлено, що наказом начальника Головного сервісного центру МВС №2/19/73-нп «Про призначення Особи» призначено Особу на посаду адміністратора територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС).

Відповідно до посадової інструкції державного службовця, а саме: адміністратора територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), затвердженої начальником РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області 15.04.2023 року, до обов`язків адміністратора належить проведення реєстрації (перереєстрації), облік транспортних засобів підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та фізичних осіб власників транспортних засобів: забезпечення внесення до Єдиного державного реєстру МВС дійсних даних транспортних засобів, а саме: марки, моделі, модифікації, типу транспортного засобу, типу кузова, номерів агрегатів, року випуску, кольору, об`єму двигуна, типу палива, маси (власної та повної), кількості місць, тощо. Надання консультацій, послуг з питань реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку транспортних засобів (надання адміністративних послуг).

Встановлено, що Особа, перебуваючи на посаді адміністратора територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), в силу чого, є службовою особою, та суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, з метою власного збагачення, використовуючи надане їй службове становище, всупереч інтересам служби, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 09 березня 2024 року, Особа, як адміністратор територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), перебувала на робочому місці, за адресою вул. Об`їзна, 1, Чортківського району Тернопільської області та виконувала свої службові обов`язки, які зокрема пов`язані із здійснення процедури реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу.

Зокрема, 09 березня 2024 року, ОСОБА_11 , з метою проведення процедури перереєстрації транспортного засобу та отримання номерних знаків прибув до територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), що за адресою: с. Угринь вул. Об`їзна, 1 Чортківського району Тернопільської області, з метою проведення перереєстрації автомобіля марки «BMW» моделі «520І» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у вище вказаному територіальному сервісному центрі, звернувся до адміністратора територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) Особи, з метою отримання консультації та роз`яснення порядку перереєстрації згаданого транспортного засобу.

В цей час, у Особи, виник злочинний умисел направлений на прохання надати та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 за вчинення дій з використанням свого службового становища, як адміністратора територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу,с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), а саме: за сприяння у позитивному вирішенні проблем, які виникли у ОСОБА_11 , під час перереєстрації автомобіля марки «BMW», моделі «520I» р.н. НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, Особа повідомила про те, що на даний момент проведення перереєстрації згаданого транспортного засобу не можливе, у зв`язку із недоліками вказаного автомобіля, проте може бути вирішена, за умови передачі їй, в якості неправомірної вигоди, грошових коштів.

В подальшому, Особа, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на одержання неправомірної вигоди, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, попередньо узгодила із старшим судовим експертом відділу криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують Тернопільського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 , що він отримає неправомірну вигоду від ОСОБА_11 , яку в подальшому передасть їй.

Надалі, цього ж дня, 13.03.2024 близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 , вчиняючи пособницькі дії щодо одержання неправомірної вигоди адміністратором територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) Особою, діючи за попередньою домовленістю з нею, перебуваючи в адміністративному приміщені територіального сервісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угринь) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), що за адресою: вул. Об`їзна, 1, Чортківського району Тернопільської області, одержав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 200 доларів США, за сприяння у позитивному вирішенні питань, пов`язаних із перереєстрацією автомобіля марки «BMW», моделі «520I», р.н. НОМЕР_1 та перереєстрацію вказаного автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.1 ст.368 КК України, тобто пособництво до одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.368-4 КК України, за ознаками: одержання експертом неправомірної вигоди для себе, за вчинення дій, з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду та за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.368 КК України за ознаками: пособництво до одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини, кваліфікацію його дій, просить вирок Чортківського районного суду від 29 січня 2025 року скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що при затвердженні угоди було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки угода від 24 січня 2025 року між прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участі адвоката ОСОБА_8 не може бути укладена без відповідного погодження визначеного п.1 ч.2 ст.470 КПК України.

Також зазначає, що при затвердженні угоди про визнання винуватості, судом не перевірено відповідність укладеної угоди вимогам КПК України чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Також вважає, що укладення угоди призвело до призначення покарання, яке є явно несправедливим через його м`якість.

Прокурор вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні корупційних кримінальних правопорушень, зокрема і вчинення кримінального правопорушення у співучасті, що підвищує ступінь суспільної небезпеки, тим паче під час воєнного стану, а тому суд обираючи міру покарання у виді штрафу фактично застосовано найлегшу міру покарання, визначену нормами статей, які інкримінуються обвинуваченому, що не відповідає принципу законності та справедливості та не сприятиме запобіганню вчиненню корупційних кримінальних правопорушень.

У запереченні на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Чортківського районного суду від 29 січня 2025 року без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що твердження скаржника, що наявність п.2-1 ч.4 ст.469 КПК України виключає можливість укладення угод у співучасті є невірним та свідчить про вибіркове тлумачення положень ч.4 ст.469 КПК України, оскільки п.2 ч.4 ст.469 КПК України чітко визначає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у корупційних кримінальних правопорушеннях та правопорушеннях пов`язаних з корупцією вчинених у співучасті, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією. Даний факт підтверджується і рішеннями національних судів, які затверджували Угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим які були укладені у корупційних кримінальних правопорушеннях та правопорушеннях пов`язаних з корупцією вчинених у співучасті (Вирок Вищого антикорупційного суду від 12 грудня 2024 р. у справі № 991/4881/23, вирок Вищого антикорупційного суду від 12 грудня 2024 р. у справі № 991/4875/21 та ін.).

Також вказує, що ОСОБА_7 були надані викривальні покази під час досудового розслідування, що враховано при укладені угоди. Оскільки, пунктом 2 даної Угоди визначалось покладення на підзахисного ряду обов`язків, в тому числі обов`язок надати покази щодо одержання ним 13.03.2024 р. неправомірної вигоди в сумі 2000 грн., а також вчинення ним пособницьких дій щодо одержання неправомірної вигоди адміністратором територіального офісного центру №6145 (на правах відділу, с. Угрин) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області в сумі 200 дол. США. Так як, вказаний обов`язок повинен виконуватись у майбутньому, а саме під час допиту в судовому засіданні в межах первинного кримінального провадження, з якого були виділені матеріали по обвинуваченню ОСОБА_7 , що узгоджується із вимогами ч.1 ст.23 КПК України, а саме, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

А тому, невиконання ОСОБА_7 обов`язку передбаченого п.2 Угоди про визнання винуватості є підставою для вжиття заходів з сторони прокурора в порядку ст.476 КПК України і не може бути підставою скасування вироку в порядку ч.4 ст.394 КПК України.

Вважає, посилання скаржника як на підставу для скасування вироку не дотримання вимог п.1 ч.2 ст.470 КПК України - укладення угоди не погоджене в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, то дана підстава не передбачена, як окрема підстава скасування вироку у відповідності до положень ч.4 ст.394 КПК України. Окрім цього, у п.1 ч.2 ст.470 КПК України визначено обставини, що враховується прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості, а тому обов`язку перевіряти наявність вказаної обставини судом, який вирішує питання про затвердження угоди, чинний кримінальний процесуальний закон не містить.

Звертає увагу на те, що судом призначено покарання ОСОБА_7 , яке було визначене в угоді про визнання винуватості, і узгоджується із санкціями інкримінованих кримінальних правопорушень, та з врахуванням пом`якшуючих обставин та характеризуючих даних, повністю узгоджується із ступенем і характером суспільної небезпеки як самого діяння так і винної особи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, та думку обвинуваченого і його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги та просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Таким чином, законодавцем у кримінальному процесуальному законі викладено застереження щодо можливості укладення угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, яким відповідно до примітки до ст.45 Кримінального кодексу України, вважаються і кримінальні правопорушення, передбачені ст.368, 368-4 цього Кодексу.

Також, відповідно п.1 ч.2 ст.470 КПК України укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим здійснюється у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків або нетяжкого злочину - за погодженням з першим заступником Генерального прокурора або заступником Генерального прокурора, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником.

Тобто, керівники окружних прокуратур та їх заступники не наділені повноваженнями на укладення угод у даній категорії кримінальних проваджень одноосібно без погодження з керівником органу прокуратури вищого рівня.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду угода про визнання винуватості, укладена 24 січня 2025 року між прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участі захисника ОСОБА_8 , була укладена з порушенням вставленому кримінальним процесуальним законом порядку, оскільки вона не погоджена з прокурором Тернопільської обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником.

Враховуючи наведені обставини та імперативні норми кримінального процесуального закону щодо порядку укладення угод зазначеної категорії проваджень, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку угода від 29 січня 2025 року між прокурором окружної прокуратури та обвинуваченим, яка не погоджена з керівником органу прокуратури вищого рівня, не могла бути укладена в цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Оскільки угода про визнання винуватості укладена в порушення чинних норм кримінального процесуального закону, а саме у кримінальному корупційному провадженні прокурором одноособово без погодження з керівником прокуратури вищого рівня, то при затвердженні цієї угоди судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України апеляційний суд за наслідками апеляційного розгляду вправі скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає до задоволення.

Доводи сторони захисту про відсутність підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ст.474 КПК України, є необґрунтованими, оскільки згідно п.1 ч.7 вказаної статті суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу.

Доводи сторони захисту, що суд першої інстанції дотримався вимог закону та переконався, що угода може бути затверджена, спростовуються матеріалами цього провадження, з яких видно, що угода про визнання винуватості між прокурором окружної прокуратури та обвинуваченим була укладена без погодження з прокурором Тернопільської обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, хоча за змістом ст.45 КК України та ст.494,470 КПК України укладення угоди без такого погодження в кримінальних провадженнях щодо корупційних правопорушень не допускається.

Доводи прокурора про те, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у корупційному кримінальному провадженні вчиненому у співучасті, суперечить вимогами кримінального процесуального закону України є безпідставними, оскільки така можливість прямо передбачена п.2 ч.4 ст.469 КПК України.

Доводи прокурора про відсутність у цьому провадженні передбачених вказаною нормою умов для укладення угоди про визнання винуватості, а саме даних про викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення, не є підставою для скасування вироку в цьому провадженні, оскільки за змістом ст.474 КПК перевірка доказів щодо викриття підозрюваним/обвинуваченим дій інших учасників групи чи інших вчинених групою злочинів не належить до повноважень суду при прийнятті рішення щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Доводи прокурора про призначення судом явно несправедливого покарання через його м`якість є передчасними, оскільки оскарженим вироком судом було призначено саме таке покарання, яке узгоджене сторонами кримінального провадження в угоді про визнання винуватості, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.475 КПК питання щодо його виду і розміру судом першої інстанції не могло вирішуватись.

Крім того, за змістом п.2 ч.4 ст.394 КПК прокурор має право оскаржувати вирок на підставі угоди виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

В даному випадку оскарженим вироком призначено саме таке покарання, яке було визначене угодою про визнання винуватості, а тому в частині доводів про неправильність призначення покарання апеляційна скарга прокурора і вирок суду не можуть бути перевірені в апеляційному порядку, оскільки з цієї підстави прокурор не вправі був оскаржувати вирок.

Враховуючи наведені положення процесуального закону апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку доводам прокурора в цій частині.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції про затвердження угоди про визнання винуватості в цьому провадженні підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, в ході якого необхідно прийняти законне та обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону та встановлених в судовому засіданні обставин, в тому числі у випадку призначення судом покарання не на підставі угоди визначити його вид і розмір відповідно до вимог ст.50,65 КК України та без урахування обмежень, встановлених ч.2 ст.416 КПК.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.9,404,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 січня 2025 року відносно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.

Головуючий

Судді