Номер провадження 1-кп/737/27/25 Справа № 743/1629/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Куликівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 23.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Замглай, Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утримані трьох неповнолітніх дітей, з професійно - технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 в період часу з 23.01.2022 по 22.10.2024, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 , з якою спільно проживають в одному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , однією сім`єю, перебувають у шлюбі, що призвело до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя останньої, а саме: ОСОБА_6 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюванні в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, побоях та залякуванні, які викликали у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю, що виразилось у формі втрати позитивних емоцій, погіршило якість життя потерпілої особи та призвело до втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань, втрати повноцінного сну та відпочинку.

23.01.2022 о 13 год 43 хв ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні на її адресу образ у вигляді нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

За даним фактами відносно ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.02.2022 останнього визнано винним у вчиненні домашнього насильства та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

19.11.2023 близько 19 год 30 хв ОСОБА_6 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , у присутності трьох малолітніх дітей, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

За даними фактами відносно ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Куликівського районного суду Чернігівської області від 10.01.2024 останнього визнано винним у вчиненні домашнього насильства та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

04.08.2024 близько 14 год 00 хв ОСОБА_6 повторно протягом року за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_7 , в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За даними фактами відносно ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.09.2024 останнього визнано винним у вчиненні домашнього насильства та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

23.08.2024 близько 19 год 00 хв ОСОБА_6 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхався та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

За даними фактами відносно ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13.09.2024 останнього визнано винним у вчиненні домашнього насильства та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Однак, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 , ОСОБА_6 належних висновків не зробив, та 22 жовтня 2024 року близько 23 год 00 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку за адресою спільного проживання: АДРЕСА_2 , діючи умисно та систематично, в присутності трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинив стосовно ОСОБА_7 , з якою спільно проживають однією сім`єю, перебувають у шлюбі між собою, домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, що полягало у словесних погрозах, висловлюванні в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні та наніс два удари ногою в ділянку лівого стегна та гомілки та один удар рукою у область верхньої губи, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи, що згідно з висновком експерта №721 від 28.10.2024 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та підшкірних гематом лівого стегна та гомілки, які згідно з висновком експерта №721 від 28.10.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному здоров`ю, що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя та призвело до втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань, втрати повноцінного сну та відпочинку.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (СЕТ8 №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в зоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_6 відповідно до статей 1, З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства щодо потерпілої ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних і фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_7 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному розкаюється. Зазначив, що з потерпілою примирився, близько трьох місяців не вчиняє конфліктів з дружиною та не вживає алкогольних напоїв, підробляє тимчасово на пилорамі, планує весною працевлаштуватися на постійну роботу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо дружини, що призвело до психологічних і фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 судом встановлено, що він одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, протягом 2024 року тричі притягався до адміністративної відповідальності, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, яке обвинувачений висловив у судовому засіданні.

Обставинами, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у присутності дитини.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

Згідно з висновками Досудової доповіді, складеної 13.01.2025 року Чернігівським РС №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області стосовно громадянина ОСОБА_6 орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання,враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_6 призначається покарання не пов`язане з позбавленням волі, відповідно до положень ст. 91-1 КК України суд вважає за доцільне направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання припинив свою дію. Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладенням на ОСОБА_6 наступних обов`язків:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Документи, долучені до матерів справи: два компакт диски DVD-R «My MEDIA» з відеозаписом з нагрудної бодікамери - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1