Номер провадження: 11-кп/813/846/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2024 у к/п № 0000302 від 10.07.2024 стосовно:

ОСОБА_7 , яка народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кожанівка Злинського району Брянської обл., рф, громадянина України, одруженого, маючого малолітню дитину, із середньо спеціальною освітою, інваліда ІІІ-ї групи, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

за ч. 4 ст. 358 КК України, у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою: «Формування життєвих навичок».

Вирішено питання щодо стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів. Скасовано арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.07.2024. Скасовано заборону, накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Згодом, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.08.2024 виправлено описку у резолютивній частині вироку та викладено її в наступній редакції: «Визнати ОСОБА_7 , винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК та призначити йому покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК, у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки; за ч. 4 ст. 358 КК, у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Відповідно до ст. 70 КК визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки. Відповідно до ст. 59-1 КК покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК…».

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що у травні 2024 року, більш точного часу не встановлено, знаходячись у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на пособництво у підробленні офіційного документу посвідчення водія, з метою використання його іншою особою, а саме: пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія на його ім`я та його подальшого особистого використання для посвідчення своєї особи та керування транспортними засобами з необхідними йому категоріями, знаючи законний порядок отримання посвідчення водія, так як раніше, 11.12.2018, вже отримував у встановленому Законом порядку посвідчення водія серії НОМЕР_1 з правом керування транспортним засобом з категорією «В» (право керування легковим автомобілем), та у подальшому, 11.05.2023 рішенням Малиновського районного суду м. Одеси був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, не отримавши посвідчення водія у передбаченому законом порядку після закінчення терміну, зазначеного у рішенні суду про позбавлення права керувати транспортним засобом, всупереч Положенню про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, усвідомлюючи, що в посвідчення водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, розуміючи, що особа, до якої він звернувся, не являється особою, якій законом надано право у зв`язку із своєю професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати такі документи, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, та такі документи надають право на керування транспортним засобом, домовився із невідомою особою шляхом листування у месенджері «Telegram» і замовив собі виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на своє ім`я за грошову винагороду в сумі 8 000 гривень. Для досягнення своєї мети, ОСОБА_7 надав невстановленій особі необхідні реквізити свої анкетні дані, 2 фотознімки зі своїм зображенням, а також копію свого посвідчення водія, яке він отримував раніше у встановленому Законом порядку та якого був позбавлений судом, тим самим надав необхідні та достатні відомості для виготовлення такого посвідчення, здійснивши пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою.

Далі, невстановлена особа у період з початку травня 2024 року до кінця травня 2024 року, у невстановленому місці виготовила посвідчення водія серії та номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відкритою категорією «В» (право керування легковим автомобілем), дійсного з 19.11.2015 по 11.12.2048, виданого ТСЦ 5149, бланк якого за своїми характеристиками не відповідає аналогічним документам, які видаються уповноваженими органами України, та 25.05.2024 надіслала його ОСОБА_7 до відділення № 19 Нової Пошти, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Радісна, 9, звідки останній 26.05.2024, о 13 год. 57 хв. отримав вищевказане посвідчення водія та сплатив грошовий переказ у сумі 8095 гривень, разом з оплатою послуги доставки.

Окрім того, 09.07.2024 о 21 год. 40 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на проїзній частині на вул. Іцхака Рабіна у м. Одесі за кермом автомобіля марки «Mazda 626» з номерним знаком НОМЕР_2 , був зупинений біля буд. № 2к 1 екіпажем «Океан 205» УПП в Одеській обл. у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та старшим сержантом поліції ОСОБА_10 з метою повідомлення про порушення правил дорожнього руху.

Достовірно знаючи, що посвідчення водія серії та номером НОМЕР_1 , видане ТСЦ 5149 на ім`я ОСОБА_7 є підробленим, оскільки він не отримував його в порядку, встановленому «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженому Постановою Кабінету міністрів України №340 від 08.05.1993, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження права керування транспортним засобом марки «Mazda 626» з номерним знаком НОМЕР_2 , та посвідчення своєї особи, ОСОБА_7 на вимогу працівника УПП в Одеській обл. старшого сержанта поліції ОСОБА_10 , висловлену в порядку ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явив підроблене посвідчення водія серії та номером НОМЕР_1 , видане ТСЦ 5149, на його ім`я з власною фотокарткою, тим самим використав завідомо підроблений документ для посвідчення своєї особистості та підтвердження права керування транспортним засобом.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вказує на те, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування закону, який підлягає застосуванню, зокрема, судом всупереч положень ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, не визначено остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

За таких обставин прокурор ОСОБА_8 просить скасувати вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 06.08.2024 в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

за ч. 4 ст. 358 КК України, у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 59-1 КК покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 та просила її задовольнити, водночас обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваного вироку свідчить про те, що він вказаним вимогам кримінального процесуального закону відповідає не у повному обсязі з огляду на такі обставини.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржуваний вирок в цій частині та констатує, що його дії правильно кваліфіковані судом за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права, з метою використання його іншою особою; за ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Натомість, що стосується доводів прокурора відносно того, що судом було допущене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Так, оскаржуваним вироком ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки, за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Водночас, відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Пунктом 29 зазначеної постанови передбачено, що покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КПК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Так, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (ст. 70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Всупереч вимог наведеної норми кримінального процесуального права, судом у резолютивній частині оскаржуваного вироку при призначенні покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо не визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відтак, на переконання апеляційного суду, оскаржуваний вирок суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню, в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вирішуючи питання відносно покарання, яке слід призначити ОСОБА_7 апеляційний суд виходить з того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів, з огляду на обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних проступків, ступінь їх суспільної небезпечності, відомості про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, погоджується з видом та розміром призначеного судом 1-ої інстанції покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та вважає за необхідне із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 роки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що ухвала суду 1-ої інстанції від 15.08.2024 про виправлення описки у вироку, якою фактично суд змінив резолютивну частину вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, ухвалою апеляційного суду від 13.01.2025 скасована як незаконна, а тому не підлягає врахуванню судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, враховуючи все викладене вище у своїй сукупності, з огляду на допущене судом 1-ої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання за сукупністю злочинів, оскаржуваний вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок

Пунктом 4) ч. 1 ст. ст. 409 КПК України, передбачено, що підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України по кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, згідно п. 1) ч. 1 ст. 413 КПК України, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Статтею 420 КПК України визначені підстави для скасування судом апеляційної інстанції вирок суду першої інстанції та ухвалення нового вироку.

Водночас, у даному кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції зобов`язаний скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити свій вирок, оскільки позбавлений права погіршити становище обвинуваченого шляхом зміни оскаржуваного вироку.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції, щодо ОСОБА_7 - скасуванню, в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку в цій частині та призначення йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 06.08.2024, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - скасувати, в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

-за ч. 4 ст. 358 КК України, у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

-виконати заходи, передбачені пробаційною програмою: «Формування життєвих навичок».

В іншій частині вирок суду 1-ої інстанції - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання ним законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4