Справа № 645/1311/25
Провадження № 1-кс/645/268/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного- ОСОБА_6

розглянувши в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000242 від 27.02.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Гуляйполе, Запоріжської області, українця, громадянина України, не одруженого, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді гранатометника 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу, 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ), у військовому званні «солдат», який має середню освіту, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 19.11.2019 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 185, ч. 2, ст . 185, 70 ч. 1 КК України;

- вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 25.04.2023 року за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. З ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України;

- вироком Первомайського міського суду Харківської області від 19.02.2024 за ч. 1 ст. 391, ст. 71 КК України;

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

28 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000242 від 27.02.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

26.02.2025 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м.Харків, Салтівське шосе, 266В КНП ХОР «Обласна травматологічна лікарні», де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану з приміщення Аптечного пункту, який розташований в приміщенні першого поверху КНП ХОР «Обласна травматологічна лікарні».

Надалі ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, протиправно, в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи значення своїх дій, можливі наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не зможе йому перешкодити, шляхом зняття пластикової вставки біля вхідних дверей до Аптечного пункту проник до приміщення за заволодів грошовими коштами у сумі 33372,30 гривень, які належали ТОВ «Четверта Фармація Харкова» Аптечний пункт №2 «Аптека №1».

Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим/спричинив ТОВ «Четверта Фармація Харкова» Аптечний пункт №2 «Аптека №1» в особі представника потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 33372,30 гривень.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, слідчий вказує, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яка обґрунтовано підтверджується зібраними наступними доказами:

- оглядом місця події від 27.02.2025 за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 266В в ході якого виявлено пошкоджене пластикова вставка біля вхідних дверей;

- допитом представника потерпілого ОСОБА_7 в ході якого він повідомив, що підозрює щодо вчинення крадіжки раніш невідомого йому чоловіка якого він виявив на камерах відеоспостереження Аптечного пункту;

- допитом свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що коли вона прийшла на місце свого працевлаштування, а саме в Аптечний пункт, що розташований за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 266В. Після чого, вона виявила крадіжку грошових коштів в розмірі 33372,30 гривень та надала звіт по касі;

- протокол впізнання допитом свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 26.02.2025 року він дійсно бачив раніш невідомого йому чоловіка в приміщенні першого поверху КНП ХОР «Обласна травматологічна лікарні» в якому знаходиться Аптечний пункт з якого здійснили крадіжку грошових коштів в розмірі 33372,30 гривень ;

- протоколом огляду предмета на якому мається відеозображення з даним громадянином ОСОБА_6 .

Слідчий вважає, що відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання настанню ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так, слідчим зазначено, що ОСОБА_6 усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_6 може залишити та змінити своє фактичне місце проживання, крім того ОСОБА_6 на даний час рахується як СЗЧ. Крім того, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 так як останній продовжує мешкати у будинку потерпілого, має змогу вільно пересуватися та знову вчиняти майнові злочину із сараю та інших надвірних будівель де потерпілий зберігає своє власне майно, крім того підозрюваний ніде не працює, постійного заробітку не має.

На думку слідчого, на теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Слідчий вказує, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні, посилаючись на недоведеність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Зазначив, що він щиро кається, має намір відшкодувати збитки та хоче продовжити проходження військової служби, а тому просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також вказав, що посилання прокурора на те, що підозрюваний рахується таким, що самовільно залишив військову частину є необґрунтованим, оскільки підозрюваний проходив лікування після поранення.

Слідчий суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000242 від 27.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.02.2025 року, ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 27.02.2025 року о 14 год. 51 хв.).

28.02.2025 року ОСОБА_6 повідомлено ро підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 останній є осудною особою.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який неодноразово було продовжено та триває на теперішній час.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000242 від 27.02.2025; рапортом від 27.02.2025 року; заявою та поясненнями ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 27.02.2025 за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 266В; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.02.2025 року, заявою ОСОБА_8 про долучення Х-звіту ТОВ «Четверта Фармація Харкова» Аптечний пункт №2 («Аптека №1») та Х-звітом ТОВ «Четверта Фармація Харкова» Аптечний пункт №2 («Аптека №1») від 26.02.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.02.2025 року; протоколом огляду предметів від 28.02.2025 року; поясненнями підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя переконаний, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_6 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме - можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та корисливим злочином, а саме - злочином проти власності, поєднаним з проникненням у приміщення вчинене повторно, вчиненим в умовах воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний раніше був неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності.

При цьому, посилання у клопотання на те, що на даний час ОСОБА_6 рахується таким, що самовільно залишив військову частину слідчим суддею не приймаються, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаної обставини під час розгляду клопотання не надано.

Посилання у клопотанні на те, що ОСОБА_6 продовжує мешкати у будинку потерпілого, має змогу вільно пересуватися та знову вчиняти майнові злочину із сараю та інших надвірних будівель де потерпілий зберігає своє власне майно, також не приймаються слідчим суддею, оскільки не стосуються даного кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими та корисливим злочином, а саме - злочином проти власності, проти власності, поєднаним з проникненням у приміщення вчинене повторно, вчиненим в умовах воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

- дані щодо особи ОСОБА_6 , який неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 19.11.2019 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 185, ч. 2, ст . 185, 70 ч. 1 КК України; вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 25.04.2023 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України; вироком Первомайського міського суду Харківської області від 19.02.2024 за ч. 1 ст. 391, ст. 71 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, те, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким та корисливим злочином, а саме - злочином проти власності, поєднаним з проникненням у приміщення вчинене повторно, вчиненим в умовах воєнного стану, захист цього права має особливе суспільне значення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який просить прокурор, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, особисте зобов`язання, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Щодо визначення розміру застави слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 4 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 частини 5 статті 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок (3028,00 гривень х 20 = 60560,00 грн.).

При визначені розміру застави слідчим суддею було враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначений розмір застави слідчий суддя вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваного, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів до 26 квітня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, слідчого судді, суду на першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 26 квітня 2025 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 03.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1