Справа № 344/1333/22
Провадження № 11-кп/4808/199/25
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

17 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_3 , перевіривши на відповідність вимогам ст. ст. 392, 394, 396 КПК України апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Продовжено запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 04 травня 2025 року включно, визначено розмір застави в межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) в дохід держави.

Не погодившись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та постановити нову, якою застосувати до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу застави.

Перевіривши апеляційну скаргу та оскаржувану ухвалу, приходжу до висновків, що апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, згідно з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачений ст. 422-1 КПК України.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що апеляційному оскарженню до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, підлягають лише ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою.

Разом з тим, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 04 травня 2025 року включно, з визначенням застави.

При цьому, з поданої апеляційної скарги вбачається, що прокурор хоч і подав апеляційну скаргу на ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, однак фактично оскаржує визначення судом альтернативного запобіжного заходу у виді застави, що не може бути предметом перегляду апеляційним судом, з урахуванням положень абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України та ст. 422-1 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Оскільки прокурором апеляційну скаргу подано на рішення в частині визначення застави, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України необхідно відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора.

У зв`язку з відмовою у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2025 року, апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 24, 392, 399, 419, 422-1 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Івано-Франківської обласної ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Копію ухвали надіслати прокурору, разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя ОСОБА_3