Справа № 555/3011/24
Номер провадження 1-кс/555/707/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2024 р.

Слідчий суддя Березнівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне клопотання слідчого слідчого відділення ВП №4 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000408 від 15.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

І.Обґрунтування клопотання

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий покликається на те, що на даний час слідчим відділенням ВП №4 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000408 (ЄРДР від 15.12.2024) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.5 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 грудня 2024 року, у вечірню пору доби, точної години в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував на території кафе «Форсаж», що розташоване за адресою: с.Великі Селища, вул.Межирицька,31, Соснівської ТГ Рівненського району Рівненської області, після сварки, що раптово виникла на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виник умисел, направлений на вбивство чотирьох осіб, а саме протиправне заподіяння смерті останнім.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство чотирьох осіб, ОСОБА_5 , після вищевказаного конфлікту, поїхав до місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де взяв бойову вогнепальну зброю, а саме автомат Калашнікова калібру 5,45x39 мм, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпеку та караність, того ж дня приблизно о 23 годині 30 хвилин, під`їхав до входу на територію кафе «Форсаж», що розташоване за адресою: с. Великі Селища, вул. Межирицька, 31, Соснівської ТГ Рівненського району Рівненської області, де вийшов з автомобіля та здійснив не менше 10 пострілів у напрямку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правого та лівого коліна, ОСОБА_8 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правої гомілки, ОСОБА_12 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення нижньої третини правої гомілки та ОСОБА_10 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правої гомілки, після чого покинув місце вчинення злочину.

Однак, ОСОБА_5 не довів свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство чотирьох осіб до кінця, хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення його до кінця, але смерть останніх не настала, так як їм було надано своєчасну необхідну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті чотирьом людям.

14 грудня 2024 року, у вечірню пору доби, точної години в ході проведення досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував на території кафе «Форсаж», що розташоване за адресою: с. Великі Селища, вул. Межирицька, 31, Соснівської ТГ Рівненського району Рівненської області, після сварки, яка раптово виникла на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виник умисел, направлений на вбивство чотирьох осіб, а саме протиправне заподіяння смерті останнім.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство чотирьох осіб, ОСОБА_5 , після вищевказаного конфлікту, поїхав до місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де взяв бойову вогнепальну зброю, а саме автомат Калашнікова калібру 5,45x39 мм, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпеку та караність, того ж дня приблизно о 23 годині 30 хвилин, під`їхав до входу на територію кафе «Форсаж», що розташоване за адресою: с. Великі Селища, вул. Межирицька, 31, Соснівської ТГ Рівненського району Рівненської області, де вийшов з автомобіля та здійснив не менше 10 пострілів у напрямку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правого та лівого коліна, ОСОБА_8 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правої гомілки, ОСОБА_12 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення нижньої третини правої гомілки та ОСОБА_10 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення правої гомілки, після чого покинув місце вчинення злочину. Однак, ОСОБА_5 не довів свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство чотирьох осіб вчинень способом, небезпечним для життя багатьох осіб до кінця, хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення його до кінця, але смерть останніх не настала, так як їм було надано своєчасну необхідну медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 КК України

15.12.2024 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у скоєнні даних кримінальних правопорушень затримано ОСОБА_5 .

15.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти: спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України); спробам підозрюваного впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 передбачає безальтернативне покарання, пов`язане з ізоляцією особи від суспільства у у виді позбавленням волі на строк від 10 (десяти) до 15 (п`ятнадцяти) років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті, за вказаних підстав існує ризик що ця обставина може спонукати підозрюваного залишити своє місце проживання та з метою уникнення відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, відразу після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, переховувався від органів досудового розслідування та приховав речові докази.

Обґрунтуванням наявності існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України є той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та фактично перебуває у с. Маринин, Соснівської ТГ Рівненського району Рівненської області, тобто поруч із місцем проживання, перебування та місцем роботи потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з цим при зустрічі, матиме фактичну можливість чинити тиск на останніх, шляхом погрози, умовляння чи переконання останніх.

ОСОБА_5 свою, є особою суспільно небезпечною та схильною до вчинення злочинів, у матеріалах досудового розслідування наявні підстави вважати, що останній, при перебуванні на волі може продовжувати злочинну діяльність спрямовану на вчинення кримінальних правопорушень, тобто встановлена наявність ризику, зазначеного у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення в судовому засіданні вказує, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, останній не має міцних соціальних зв`язків, місця роботи, що ще раз вказує на існування ризику залишити місце свого проживання та переховуватись від органу досудового розслідування. Підозрюваний перебуває у дружніх стосунках із частиною свідків у кримінальному провадженні, що були очевидцями події, а тому при обранні іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, може мати можливість з ними спілкуватись і шляхом умовляння впливати на вказаних свідків. Крім того, підозрюваний намагався знищити речові докази, а саме предмети свого одягу, у якому він був одягнений під час події, так як звернувся до свідка із проханням його спалити.

З урахуванням наведених обставин сторона обвинувачення просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб без визначення застави.

ІІ. Позиція сторони захисту

Сторона захисту просить у задоволенні клопотання відмовити, вказуючи, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які докази спрямованості умислу ОСОБА_5 саме на позбавлення потерпілих життя, а ризики, на які покликається слідчий, не підтверджені належними та достатніми доказами. Ризик переховування від слідства та суду підозрюваного є вкрай мінімальним, оскільки підозрюваний не має ні матеріальних, ні фізичних можливостей для організації переховування. Стороною обвинувачення не доведено про наявність зв`язків у підозрюваного з іншою країною. Тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі доведеності вини ОСОБА_5 , не може слугувати підставою для обґрунтування зазначеного ризику. Окрім цього, щодо переховування від органу досудового розслідування, то така інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_5 був виявлений працівниками поліції за місцем свого проживання.

Щодо впливу на свідків, то вказаний ризик прокурором не обґрунтований. На переконання сторони захисту освітній рівень підозрюваного, відсутність знань в галузі права не надає йому можливості орієнтуватися у змісті показань свідків чи потерпілих, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, у клопотанні зазначено, що «злочин, який інкримінується підозрюваному є незакінченим, а ОСОБА_5 є особою суспільно небезпечною». Зазначене твердження не узгоджується з матеріалами, долученими до клопотання. Будь-яких належних доказів щодо «суспільної небезпеки» поведінки підозрюваного або його «неодноразового» притягнення його до кримінальної відповідальності не надано.

Також сторона захисту вважає, що не визначення застави, навіть у випадку наявності обставин, передбачених п.5 ч.4 ст.183 КПК України є правом суду, а не обов`язком. Жодних обставин щодо заборони визначати заставу, процесуальне законодавство не містить.

На підставі наведеного, просить у задоволенні клопотання відмовити, а якщо слідчий суддя прийде до висновку, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу, - обрати менш суворий запобіжний захід.

ІІІ. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання та мотиви прийнятого слідчим суддею рішення.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває об`єднане кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000408 від 15.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.5 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

15.12.2024 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення було затримано ОСОБА_5 .

15.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.1 Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення

Як вбачається із матеріалів поданого слідчому судді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу органом досудового розслідування з метою підтвердження обґрунтованості підозри подано протоколи допиту потерпілих, як у своїх показаннях вказували на вчинення ОСОБА_5 пострілів із автоматичної зброї у їхні частини тіла.

У своїх поясненнях і сам підозрюваний не заперечив щодо вчинення пострілів з автоматичної рушниці, проте вказував, що цій події передував конфлікт із потерпілими, які спричинили йому тілесні ушкодження, крім того він не мав наміру нікого вбивати, так здійснював постріли в землю.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, з урахуванням вищевказаної практики ЄСПЛ на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя, має оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення (тобто доказів, що вказують лише на можливість вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення). Повнота та всебічність проведеного розслідування, доведеність винуватості особи чи вірність кваліфікацій дій підозрюваного не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу в частині оцінки обґрунтованості підозри.

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках вказаного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.5 ст.115 КК України.

3.2 Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор

Обґрунтовуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона захисту вказує, що до клопотання не долучено доказів, що підтверджували б існування вказаних ризиків, та доказів щодо вчинення обвинуваченим будь-яких дій, які впливали б на потерпілих чи свідків, крім того, із свідками проведено слідчі експерименти, де вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Оцінюючи їх наявність, слідчий суддя приймає до уваги наступні обставини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Слідчий суддя наголошує, що особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку особи як підозрюваного чи як обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від суду наразі є актуальним та обумовлений, серед іншого можливим притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками для ОСОБА_5 , такими як суворістю можливого покарання. Санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає безальтернативне покарання, пов`язане з ізоляцією особи від суспільства у виді позбавленням волі на строк від 10 (десяти) до 15 (п`ятнадцяти) років або довічне позбавленням волі.

ОСОБА_5 проживає у житловому будинку разом із батьком, не одружений, неповнолітніх дітей не має, постійного місця роботи не має.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. У рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000 зазначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Щодо наявності ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, то слідчий суддя зважає, що деякі свідки, які були очевидцями події, перебувають у приятельських стосунках із підозрюваним, на що вказала сторона обвинувачення, а тому існує ризики можливого впливу на вказаних осіб. Слідчий суддя вказує, що ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на протязі усього досудового розслідування, оскільки в подальшому органом досудового розслідування можуть проводитись одночасний допит свідків, їх повторний допит для уточнення фактичних обставин події, а тому покликання сторони захисту на ту обставину, що із свідками були проведені слідчі експерименти, не спростовує вищевказаного ризику.

Проте слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не було доведено існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КК України з таких підстав.

Обґрунтовуючи наявність зазначеного ризику, сторона обвинувачення покликається на те, що злочин, який інкримінується підозрюваному є незакінченим, ОСОБА_5 є особою суспільно небезпечною та схильною до вчинення злочинів.

Проте, як вбачається із долучених до клопотання доказів, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скарг на його поведінку до органу місцевого самоврядування за місцем проживання не надходило. Сам факт, що особа підозрюється у вчиненні незакінченого злочину не дає підстави вважати, що є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення були доведені мета та підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

3.3. Щодо можливості застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 (десяти) до 15 (п`ятнадцяти) років або довічне позбавленням волі

Слідчий суддя, приймаючи до уваги ризики, що були доведені стороною обвинувачення, враховуючи обставини визначені ст.178 КПК України, вважає, що застосування щодо підозрюваного менш суворих запобіжних заходів через їх м`якість не зможе вищевказаним запобігти ризикам.

Оскільки особа підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, тому згідно з ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні даної ухвали, враховуючи обставини інкримінованого особі злочину, його наслідки, не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному.

Відтак, з огляду на тяжкість інкримінованих злочинів, їх суспільну небезпеку та наслідки, відомості про особу підозрюваного і його поведінку після події злочину, слідчий суддя доходить до висновку про те, що поведінка підозрюваного ОСОБА_5 вимагає особливого контролю, забезпечити який може лише безальтернативний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оцінюючи інші доводи сторін кримінального провадження, слідчий суддя виходить з усталеної практики ЄСПЛ щодо мотивування судового рішення. Так, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання (рішення у справі Van de Hurk проти Нідерландів, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (рішення у справі Boldea проти Румунії, §30).

При цьому, слідчий суддя зауважує, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного і керуючись ст.177,183,194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 48 (сорок вісім) діб по 31 січня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Організацію виконання ухвали покласти на слідчого відділення ВП №4 Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_14 .

Контроль за виконанням ухвали суду покладено на прокурора ОСОБА_15 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1