ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/12/25 Справа № 695/1382/20 Категорія: ч. 4 ст. 187 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву захисника ОСОБА_7 про відвід прокурору ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Черкаського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Черкаського райсуду Черкаської обл. від 13.12.2021 р., яким обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

28.01.2025 р. за Вх. № 1118/25-Вх від захисника ОСОБА_7 надійшла заява про відвід прокурора ОСОБА_6 ..

Підставою для такого відводу захисник ОСОБА_7 вказав, що 13.01.2025 р. він через канцелярію Черкаського апеляційного суду подав заяву про відкладення судового засідання, яке було призначене на 13.01.2025 р. через те, що бабуся його дружини, яка проживала разом з ними, у зв`язку з ішемічним інсультом потрапила до КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» у стабільно тяжкому стані. У зв`язку з цим він з дружиною здійснював заходи щодо покращення її стану: пошук, купівлю ліків, періодичний черговий догляд. 13.01.2025 р. бабусю його дружини було переведено в спеціалізоване, а фактично паліативне відділення КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги».

Захисник ОСОБА_7 із червня 2022 року проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_10 за тією ж адресою, що й проживала хвора ОСОБА_11 . А тому він не міг просто залишити бабусю на дружину, в якої була паралізована права частина тіла та паралізована мова.

21.01.2025 р. захисник ОСОБА_7 переглянув відеозапис судового засідання за 13.01.2025 р. з якого вбачається, що при вирішенні питання про наявність підстав для відкладення слухання справи, прокурор ОСОБА_6 з даного приводу не етично висловлювалась, висміюючи захисника як людину, що допомагає бабусі.

Така поведінка є переконливим доказом та дає змогу дійти висновку про наявність обставин неетичної поведінки прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 та введення нею в оману щодо начебто затягування адвокатом ОСОБА_7 розгляду судової справи та начебто відкладення безлічі судових засідань за ініціативи захисника ОСОБА_7 .

Дії, поведінка, ставлення і висловлювання прокурора ОСОБА_6 під час судового засідання від 13.01.2025 р. у справі № 695/1382/20 проявилися у сукупному порушенні ст. ст.

3, 19, 21 Конституції України, ст. ст. 6, 16, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів від 27.04.2017 р.

У зв`язку з цим захисник просив відвести прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 від розгляду судової справи № 695/1382/20.

Заслухавши захисника ОСОБА_7 , який підтримав заяву про відвід прокурора та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримав заяву його захисника про відвід прокурора та просив задовольнити її із вказаних у ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_9 , який покладався на розсуд суду, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення заяви про відвід, тому що, на її погляд, висловлені нею міркування з приводу заявленого захисником клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стосуються питання виключно необґрунтованості чи обґрунтованості заявленого клопотання, а це не є підставою, передбаченою КПК України для відводу, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах заявленого відводу, апеляційний суд вважає, що заява про відвід прокурору ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд виходить із того, що перелік обставин, які виключають участь прокурора у кримінальному провадженні, визначений ч. 1 ст. 77 КПК України. Зокрема, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України).

Діючий КПК України не містить відкритого або ж закритого переліку обставин, які в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України можуть в тій чи іншій ситуації вважатися такими, що викликають сумнів у неупередженості прокурора, але будь-яке кримінальне провадження за своєю формою та змістом має відповідати загальним засадам, а тому при вирішенні заяви про відвід прокурору апеляційний суд застосовує принцип верховенства права визначений п. 1 ч. 2 ст. 7 КПК України.

У кожному кримінальному провадженні саме з урахуванням практики Європейського суду з прав людини має застосовуватися принцип верховенства права (ч. 2 ст. 8 КПК України).

Так, коли йдеться про «безсторонність», то зазвичай це означає відсутність упереджень…, існування яких може бути доведене у кілька способів. При цьому, попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Поруч із зазначеним, наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. У відповідності до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, в тому числі прокурор, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність прокурора. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду чи прокурора презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. п. 49, 50 рішення ЄСПЛ від 9.11.2006 р. у справі «Білуха проти України»).

Надаючи оцінку доводам заяви про відвід прокурора, апеляційний суд враховує, що використаний сполучник «та» у п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» між словами «суб`єктивним та об`єктивним критеріями» свідчить, що для доведення упередженості необхідно встановити наявність обставин, які про неї свідчать, одночасно за об`єктивним та суб`єктивним критеріями.

Із наведеного вбачається, що заява захисника про відвід прокурору ОСОБА_6 стосується її висловів з приводу заявленого клопотання про відкладення судового засідання, що не є такою обставиною, що виключає участь прокурора або може свідчити про упередженість прокурора у кримінальному провадженні.

Таким чином, застосувавши при вирішенні питання щодо безсторонності прокурора таку загальну засаду кримінального провадження як «верховенство права» у контексті розуміння його ЄСПЛ, апеляційний суд дійшов висновку, що наведені захисником ОСОБА_7 обставини самі по собі не викликають сумнівів у неупередженості прокурора при розгляді і вирішенні справи, оскільки висловлені міркування прокурора ОСОБА_6 стосуються лише наявності чи відсутності поважності причин щодо відкладення судового засідання та не є такою обставиною, що виключає участь прокурора у кримінальному провадженні. Крім того, апеляційним судом не встановлено, щоб висловлювання прокурора містили висловлювання стосовно яких можна було б дійти однозначного та безапеляційного висновку про упередженість прокурора, та про його неетичну поведінку або щоб прокурором були висловлені міркування в образливій формі.

Судом не встановлено, що стосунки між захисником і обвинуваченим з одного боку, і прокурором, з іншого боку, за своєю природою та ступенем є такими, що можуть свідчити про упередженість прокурора під час розгляду та вирішенні даної справи. Доказів упередженості прокурора, які б викликали сумніви у стороннього спостерігача, у цьому кримінальному провадженні не надано і судом не встановлено. Тому, в ході розгляду відводу не встановлено одночасно за суб`єктивним та об`єктивним критеріями наявності підстав для відводу прокурора від розгляду цієї справи.

Оскільки захисник ОСОБА_7 не довів наявності обставин, які б були підставою для відводу прокурора, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, апеляційний суд вважає, що в задоволенні заявленого відводу необхідно відмовити.

Керуючись, ст. ст. 77 та 81 КПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про відвід прокурору ОСОБА_6 , яка бере участь у розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187 КК України - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді