Справа № 203/4475/17
Провадження № 1-в/191/561/24
У Х В А Л А

іменем України

25 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання начальника державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94) про звільнення від покарання, призначеного вироком, у відповідність до чинного законодавства відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого останнім вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2024 року за ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання начальника державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94) про приведення вироків Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року та від 24 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Клопотання мотивовано тим, що згідно Закону України №3886-IX від 18 липня 2024 року, що набув чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» й передбачено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Водночас, відповідно до вироку від 29 листопада 2021 року ОСОБА_4 вчинив крадіжку чужого майна 12 жовтня 2021 року, вартість якого становила 1723,22 грн., тобто не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2021 році. Згідно вироку від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_4 вчинив крадіжку чужого майна 01 травня 2022 року, вартість якого становила 2000,00 грн., тобто не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2022 році. За вказаних обставин, на підставі ч.2 ст.74 КК України, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Представник заявника і засуджений ОСОБА_4 надали суду письмові заяви, якими клопотання підтримали і просили його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік. Останній засуджений за вчинення крадіжки чужого майна, яке мало місце 12 жовтня 2021 року, вартість викраденого майна становила 1723,22 грн.

Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.4 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі. Останній засуджений за вчинення крадіжки чужого майна, яке мало місце 01 травня 2022 року, вартість викраденого майна становила 2000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX). Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2021 року складає 2270 грн. 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2021 році становить 1135 грн. 00 коп. (2270 грн. х 50% = 1135 грн. 00 коп.). Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01 січня 2021 року складає 2270 грн. 00 коп.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2022 року складає 2600 грн. 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2022 році становить 1300 грн. 00 коп. (2600 грн. х 50% = 1300 грн. 00 коп.). Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01 січня 2022 складає 2600 грн. 00 коп.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Відповідна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21.

Отже, ОСОБА_4 дійсно вчинив крадіжки чужого майна у 2021 та 2022 роках, вартість яких на момент вчинення кримінальних правопорушень не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з довідки державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94) №94/5-6712 від 25 листопада 2024 року засуджений ОСОБА_4 звільнений по відбуттю строку покарання 07 листопада 2024 року.

Таким чином, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 повністю відбув призначене йому покарання, у зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.74 КК України, ст.ст.369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94) про звільнення від покарання, призначеного вироком, у відповідність до чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1