Провадження № 1-в/686/894/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина Украйни, із середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, який відбуває покарання за вироком від 06.11.2020 року Камьянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років 2 місяця позбавлення волі
про звільнення від призначеного покарання засудженого у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь,
Вироком Камьянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2020р. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі якої призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, визначених даним вироком та вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22.06.2020р. і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавленні волі строком на 6 років і два місці, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.06.2020р. у виді позбавлення волі строком з 29.08.2019р. до дня набрання вироком законної сили включно.

Засуджений звернувся до суду із заявою про звільнення його від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь.

Засуджений свою заяву підтримав, прокурор вказала, що заява підлягає частковому задоволенню.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Згідно вказаного Закону, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна становить згідно ст. 51 КУпАП ( в редакції Закону №3886-ІХ від 18.07.2024р.) два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 06.11.2020р. вбачається, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив (крадіжку) епізод від 27.07.2019р. на загальну суму 6459 грн. Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю більше ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у 2019 році розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1921 грн. (960,50х2=1921), як вбачається з матеріалів справи, вартість викраденого майна (епізод 6459 грн.) перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період на 2019 рік, а тому відсутні підстави для застосування положень ст. 5, ч. 1 ст. 74 КК України за даним епізодом.

Зі змісту вироку від 24.06.2020р. вбачається, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив (крадіжку) епізод від 07.08.2019р. на загальну суму 330 грн., другий епізод 17.08.2019р. на суму 593 грн. Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн., як вбачається з матеріалів справи, вартість викраденого майна (епізоди від 07.08.2019р. на загальну суму 330 грн., другий епізод 17.08.2019р. на суму 593 грн. ) не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період на 2019 рік, а тому за даним епізодом є підстави для застосування положень ст. 5, ч. 1 ст. 74 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Тому на підставі Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р., ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком від 24.06.2020 року Дунаєвецького районного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі і в цій частині клопотання підлягає задоволеню.

Крім того вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14.05.2020р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України за крадіжку майна від 28.07.2019р. на суму 17054 грн. 03 коп. З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у 2019 році розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1921 грн. (960,50х2=1921), як вбачається з матеріалів справи, вартість викраденого майна (17054 грн. 03 коп.) перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період на 2019 рік, а тому відсутні підстави для застосування положень ст. 5, ч. 1 ст. 74 КК України.

Згідно вироку Борщівського районного суду Тернопільської області від 19.03.2020р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, за крадіжку майна від 04.08.2019р. на суму 30952 грн. 57 коп., по епізоду 05.08.2019р. становить 3537 грн. коп. У 2019 році розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 1921 грн. (960,50х2=1921), як вбачається з матеріалів справи, вартість викраденого майна (перший епізод 30952 грн. 57 коп., другий епізод 3537 грн. 50 коп.) перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених у відповідний період на 2019 рік, а тому відсутні підстави для застосування положень ст. 5, ч. 1 ст. 74 КК України.

В частині покарання за вироком Камьянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.11.2020 по епізодам крадіжки за яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років і 2 місяці позбавлення волі клопотання не підлягає задоволенню і останній підлягає подальшому відбуванню покарання на визначений судом строк.

Керуючись ст.ст. 336, 376, 535-539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд,-

ухвалив :

На підставі Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р., ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком від 24.06.2020р Дунаєвецького районного суду Хмельницької області, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України по епізодам від 07.08.2019р. на суму 330 грн. , по епізоду від 1708.2019 р. на суму 593 грн. до 4 років та 6 місяців позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком від 06.11.2020 року Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років 2 місяця позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1