Справа № 274/787/23 Провадження № 1-кс/0274/148/25
У Х В А Л А

Іменем України

"16" січня 2025 р. м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні №0000020 від 04.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Згідно клопотання слідчий Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України: прибувати на виклик слідчого, прокурора, судді; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватися зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000020 від 04.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

15.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Необхідність застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання мотивовано наявністю обґрунтованої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, та ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків з метою зміни показів.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, ризиків, особу підозрюваного, слідчий просить задовольнити клопотання.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 , вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав. Щодо задоволення клопотання не заперечив.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство, що підлягає застосуванню

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 цієї статті.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки суду

Слідчим суддею встановлено, що СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 04.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

15.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Відповідно до пред`явленої підозри - досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2022 близько 22 го 00 хв.. перебуваючи неподалік Універмагу «Ювілейний», що розташований адресою м. Бердичів вул. Шевченка. 9, у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В ході даного конфлікту ОСОБА_4 почав завдавати ударів кулаками рук в область голови потерпілим, внаслідок чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не втримались на ногах та впали на землю. Після цього в ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення належного ііоїсі майна, яке перебувало в кишенях їх верхнього одягу.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій. передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в період дії воєнного стану, запровадженого па території України Указом Президента України № 64/2022. «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, користуючись безпорадним станом ОСОБА_6 з кишені його верхнього одягу відкрито викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9С 3/64 GВ» вартістю 471.3 гривень.

В подальшому, того ж дня, близько 22 год 05 хв ОСОБА_4 , не припиняючи свої кримінально протиправні дії. продовжуючи реалізацію умислу спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, підійшов до ОСОБА_7 та користуючись безпорадним станом останнього, з кишені його верхнього одягу викрито викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A03S (SM-A037FZKDSEK) 3/32GH вартістю 4509 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 4713 гривень та ОСОБА_7 , майнової шкоди на загальну суму 4509 гривень.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілих, протоколами впізнання, протоколами допиту ряду свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України).

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Ризиком у контексті кримінального процесуального законодавства є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Щодо доведеності ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає наступне.

Надаючи оцінку можливості підозрюваному ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років

Також не є безпідставними доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків з огляду на те, що останні йому відомі.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який неодружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання; не спілкуватися зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, передбачені ч. 2 ст. 179 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , такі обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;

3) не спілкуватися зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків встановити до 16.03.2025 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 особистого зобов`язання покласти на Бердичівський РВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 21.01.2025

Слідчий суддя ОСОБА_9