Справа № 302/440/25
Провадження № 1-кп/302/86/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

10 квітня 2025 року смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Синевир, Міжгірського району Закарпатської області, громадянки України, з професійною технічною освітою, працюючої на посаді спеціаліста 2 категорії відділу земельних ресурсів та благоустрою Синевирської сільської ради, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2025 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000011 від 03 січня 2013 року відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358 КК України (в редакції Закону від 2001р.).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що перебуваючи на посаді спеціаліста землевпорядника II категорії Синевирської сільської ради у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 23.04.2003 та не пізніше 17.04.2006, за попередньою змовою з невстановленими особами, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в інтересах ОСОБА_6 та достовірно знаючи, що 06 травня 1997 року на 14 сесії 12 скликання Синевирської сільської ради питання про передачу гр. ОСОБА_6 земельної ділянки загальною площею 0,1740 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства не розглядалось та відповідне рішення не приймалось, спільно з невстановленою особою внесли рукописні записи до бланку Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-3K №010879 з завідомо неправдивою інформацією, яка не відповідала дійсності, а саме про передачу рішенням 14 сесії 12 скликання Синевирської сільської ради від 06.05.1997 гр. ОСОБА_6 земельної ділянки загальною площею 0,1740 га на території Синевирської сільської ради для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. В подальшому ОСОБА_4 , доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований на підробку Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-3K №010879 власноручно проставила особистий підпис у графі «Інженер-землевпорядник», а невстановлена досудовим розслідуванням особа проставила підпис в графі голови Синевирської сільської ради.

Не припиняючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді спеціаліста землевпорядника 11 категорії Синевирської сільської ради у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 23.04.2003 та не пізніше 17.04.2006, за попередньою змовою з невстановленими особами, повторно, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій. а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в інтересах ОСОБА_7 та достовірно знаючи, що 06 травня 1997 року на 14 сесії 12 скликання Синевирської сільської ради розглядалось лише питання про передачу rp. ОСОБА_8 земельної ділянки загальною площею 0,11 га для обслуговування житлового будинку та питання про передачу земельної для ведення особистого підсобного господарства не розглядалось та відповідне рішення не приймалось, спільно з невстановленою особою внесли рукописні записи до бланку Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №010292 з завідомо неправдивою інформацією, яка не відповідала дійсності, а саме про передачу рішенням 14 сесії 12 скликання Синевирської сільської ради гр. ОСОБА_7 земельної ділянки загальною площею 0,6933 га на території Синевирської сільської ради для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. В подальшому ОСОБА_4 , доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований на підробку Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №010292 власноручно проставила особистий підпис у графі «Інженер-землевпорядник», а невстановлена досудовим розслідуванням особа проставила підпис в графі голови Синевирської сільської ради.

Не припиняючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді спеціаліста землевпорядника II категорії Синевирської сільської ради у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 23.04.2003 та не пізніше 17.04.2006, за попередньою змовою з невстановленими особами, повторно, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в інтересах ОСОБА_9 та достовірно знаючи, що 20 листопада 1997 року на 17 сесії 12 скликання Синевирської сільської ради питання про передачу гр. ОСОБА_9 земельної ділянки не розглядалось та відповідне рішення не приймалось, власноручно внесла всі рукописні записи до бланку Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №010154 з завідомо неправдивою інформацією, яка не відповідала дійсності, а саме про передачу рішенням 17 сесії 12 скликання Синевирської сільської ради гр. ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,2307 га на території Синевирської сільської ради для обслуговування житлового будинку. В подальшому ОСОБА_4 , доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований на підробку Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №010154 власноручно проставила особистий підпис у графі «Інженер-землевпорядник».

Не припиняючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді спеціаліста землевпорядника ІІ категорії Синевирської сільської ради у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 23.04.2003 та не пізніше 17.04.2006, за попередньою змовою з невстановленими особами, повторно, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в інтересах ОСОБА_10 та достовірно знаючи, що 20 листопада 1997 року на 17 сесії 12 скликання Синевирської сільської ради питання про передачу гр. ОСОБА_10 земельної ділянки не розглядалось та відповідне рішення не приймалось, власноручно внесла всі рукописні записи до бланку Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №010153 з завідомо неправдивою інформацією, яка не відповідала дійсності, а саме про передачу рішенням 17 сесії 12 скликання Синевирської сільської ради гр. ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,6146 га на території Синевирської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства, хоча для вказаної категорії земель відповідно до статті 56 Земельного кодексу України в редакції 1990 року передбачалась максимальна площа земельної ділянки 0,6 га. В подальшому ОСОБА_4 , доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований па підробку Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №010153 власноручно проставила особистий підпис у графі «Інженер-землевпорядник».

Не припиняючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді спеціаліста землевпорядника ІІ категорії Синевирської сільської ради у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 23.04.2003 і а не пізніше 17.04.2006, за попередньою змовою з невстановленими особами, повторно, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в інтересах ОСОБА_11 та достовірно знаючи, що 08 лютого 2001 року на 06 сесії 23 скликання Синевирської сільської ради питання про передачу гр. ОСОБА_11 земельної ділянки не розглядалось та відповідне рішення не приймалось, власноручно внесла всі рукописні записи до бланку Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №031232 з завідомо неправдивою інформацією, яка не відповідала дійсності, а саме про передачу рішенням 6 сесії 23 скликання Синевирської сільської ради гр. ОСОБА_11 земельної ділянки площею 1 га на території Синевирської сільської ради від 08.02.2001 для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, хоча відповідно до Земельного кодексу України в редакції 1990 року передбачались максимальні площі земельних ділянок згідно статті 56 для категорії земель особистого підсобного господарства 0,6 га та 0,25 га для обслуговування житлового будинку у сільських населених пунктах згідно статті 67. В подальшому ОСОБА_4 , доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований на підробку Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №031232 надала вказаний акт невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка проставила підписи у графах « Голова сільської ради» та «Інженер-землевпорядник».

Не припиняючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді спеціаліста землевпорядника II категорії Синевирської сільської ради у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 23.04.2003 та не пізніше 17.04.2006, за попередньою змовою з невстановленими особами, повторно, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в інтересах ОСОБА_12 та достовірно знаючи, що 08 лютого 2001 року на 06 сесії 23 скликання Синевирської сільської ради розглядалось лише питання про передачу гр. ОСОБА_12 земельної у розмірі 0,2 га, власноручно внесла всі рукописні записи до бланку Державною акта на право приватної власності на землю І серії ІІІ-ЗК №003607 з завідомо неправдивою інформацією, яка не відповідала дійсності, а саме про передачу рішенням 6 сесії 23 скликання Синевирської сільської ради від 08.02.2001 гр. ОСОБА_13 земельної ділянки загальною площею 1 га і на території Синевирської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, хоча відповідно до Земельного кодексу України в редакції 1990 року передбачались максимальні площі земельних ділянок згідно статті 56 для категорії земель особистого підсобного господарства 0,6 га та 0,25 га для обслуговування житловою будинку у сільських населених пунктах згідно статті 67. В подальшому ОСОБА_4 , доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований на підробку Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №003607 надала вказаний акт невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка проставила підписи у графах « Голова сільської ради» та «Інженер-землевпорядник».

Відтак ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акта, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.358 КК України (в редакції Закону 2001 року), тобто підроблення іншого документа, який видається та посвідчується установою і який надає права, з метою використання його іншою особою.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.358 КК України (в редакції Закону 2001 року) у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та просить кримінальне провадження з цих підстав закрити.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі з цих підстав.

Обвинуваченій ОСОБА_4 судом роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження №0000011 від 03 січня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358 КК України (в редакції Закону від 2001р.) на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, не заперечив.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, оцінивши встановлені обставини, зміст поданого ОСОБА_4 клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Санкцією ч. 2 ст.358 КК України (в редакції Закону 2001 року) передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Із змісту ч.4 ст.12 КК України випливає, що діяння, передбачене ч. 2 ст.358 КК України (в редакції Закону 2001 року) класифікується як нетяжкий злочин.

Отже, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції Закону 2001 року), в учиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , класифікуються законом як нетяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років і законом для цього кримінального правопорушення встановлено строк давності п`ять років з дня вчинення такого.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З врахуванням роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, які суд бере до уваги в якості сталої практики правозастосування відповідних норм (правова визначеність як елемент верховенства права), звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченої й впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд враховує, що обвинувачена раніше не судима, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, відомості про судимість ОСОБА_4 відсутні, кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України, класифікуються як нетяжкий злочин, а тому клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Отже враховуючи ті обставини, що відповідно до обвинувального акту, діяння, які стороною обвинувачення кваліфіковані як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції Закону 2001 року), вчинені не пізніше 17 квітня 2006 року, інформація про ухилення обвинуваченої від органу досудового розслідування у суду відсутня, беручи до уваги, що з дня стверджуваного вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення минуло більше п`яти років та ОСОБА_4 відомі й зрозумілі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, обвинувачена клопоче про таке звільнення, тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 та звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції Закону 2001 року), та закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

В кримінальному провадженні наявні витрати на залучення експерта в сумі 16 800,72 грн (шістнадцять тисяч вісімсот гривень 72 коп.).

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Судом вирішується питання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри й обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Такий висновок узгоджується із правовими висновками щодо відшкодування процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, викладеними в постановах Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21) та від 01 лютого 2024 року (справа № 930/497/23, провадження № 51-4798км23).

Відтак суд доходить висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь держави процесуальних витрат у цьому кримінальному провадженні.

Долю речових доказів, а саме державних актів на право приватної власності на землю: серії IV-ЗК №010879, серії ІІ-ЗК №010292, серії ІІ-ЗК №010154, серії ІІ-ЗК №010153, серії ІІ-ЗК №031232 та серії ІІІ-ЗК №003607 вирішити в порядку п. 7) ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Керуючись ст. 314, 371, 372, 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288 КПК України, п.3 ч.1 ст.49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358 КК України (в редакції Закону від 2001р.), на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000011 від 03 січня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358 КК України (в редакції Закону від 2001р.) закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 16 800,72 грн (шістнадцять тисяч вісімсот гривень 72 коп.) витрат на залучення експерта в кримінальному провадженні (ГУК у Закарпатській області/ Мукачівська територіальна громада /24060300, р/р UA0007383).

Речові докази у цьому кримінальному провадженні: державні акти на право приватної власності на землю: серії IV-ЗК №010879, серії ІІ-ЗК №010292, серії ІІ-ЗК №010154, серії ІІ-ЗК №010153, серії ІІ-ЗК №031232 та серії ІІІ-ЗК №003607 залишити в матеріалах цього кримінального провадження №0000011.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено та проголошено 10.04.2025 о 16:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1