справа № 462/1457/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 26.02.2025 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності відповідно до наказу Мінпромполітики України від 29.07.1998 року №261. ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» передане в управління ДК «Укроборонпром», яким як уповноваженим суб`єктом господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі здійснюється регулювання, контроль та координація діяльності Підприємства. Метою діяльності ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» є одержання прибутку шляхом прискорення науково-технічного прогресу, підвищення якості і конкурентоспроможності продукції, розвитку і підвищення ефективності виробництва, зростання продуктивності праці.

Так, наказом ОСОБА_7 т.в.о. директора заводу ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» №265к від 13 жовтня 2021 року ОСОБА_4 призначено на посаду охоронника 3 розряду (код професії 5169) у відділ охорони (597) ДП «ЛДЗ «ЛОРТА». Відповідно до посадової інструкції охороннику відділу охорони доручено зберігання та охоронна чужого майна, зокрема охорона матеріальних цінностей та недоторканості майна та об`єктів ДП «ЛДЗ «ЛОРТА».

Так, ОСОБА_4 23.09.2024 року о 08 год 00 хв. заступивши на робочу зміну, відповідно до «Правил внутрішнього трудового розпорядку», затвердженого наказом від 14.06.2019 року №183 та змінами у штатному розпису, прийнявши на охорону цілий, без пошкодження цілісний комплекс виробничого приміщення цеху №010, який розташований за адресою: м.Львів, вул. Конюшинна, 26, неналежно виконував свої посадові обов`язки через несумлінне ставлення до них, зокрема, не проводив обхід території, на якій знаходились вказані виробничі приміщення, відповідно не оглядав їх цілісність, тому не вжив всіх заходів по попередженню та припиненню кримінального правопорушення, тим самим допустив незаконне проникнення невстановлених на даний час осіб в приміщення цеху №010, своєчасно не виявив таке проникнення, що дало їм можливість пошкодити, шляхом розкомплектування матеріальних цінностей та подальшого їх викрадення, а з моменту виявлення вказаного незаконного проникнення не вжив відповідних заходів до вчасного повідомлення правоохоронних органів та своє керівництво про таке проникнення, що дозволило їм покинути місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 23.09.2024 року в період часу з 08 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків з охорони майна, допустив пошкодження невстановленими на даний час особами цегляної стіни, розташованої поряд із закріпленим за ним постом №10, через яку вони проникли у виробниче приміщення цеху №010 за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 26, де упродовж вказаного періоду часу здійснили пошкодження працездатності обладнання, зокрема, його розукомплектування та подальшої крадіжки як самого обладнання, так і вмістимих в ньому дорогоцінних металів та в подальшому безперешкодно покинули місце злочину.

Зокрема, невстановленими особами було викрадено точильно-шліфувальний станок, верстат настільний свердлувальний С-155 та розукомплектовано термопластавтомат FO-X395, термопластавтомат X395/165, термопластавтомат ДП3138-2, термопластавтомат ДП3140-2, кран-балка, електродвигун, верстат токарно-гвинторізний, відновлення яких складає 238 837 грн. 00 коп., чим спричинило тяжкі наслідки для власника майна - ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні обов`язків щодо охорони майна, тобто у неналежному виконанні особою, якій доручено охорона чужого майна, своїх обов`язків, що спричинило тяжкі наслідки для власника майна, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом до суду подана угода про визнання винуватості від 27.02.2025 року, укладена на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, а також захисником (адвокатом) ОСОБА_5 .

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 КК України та пояснив, що він уклав угоду добровільно, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 473 КПК України роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та ОСОБА_4 обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 цього Кодексу, а для ОСОБА_4 наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також їх відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, суд з`ясував у ОСОБА_4 чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно: допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На що ОСОБА_4 підтвердили суду, що цілком зрозумів вищезазначене.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 474 КПК України, суд переконався у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_4 пояснив суду, що йому зрозумілий характер і суть обвинувачення і він визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 197 КК України, також останній не заперечує проти затвердження зазначеної угоди, йому зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 пояснили, що останній зможе виконати взяті на себе зобов`язання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоди на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угод) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд дійшов висновку, що можливо затвердити зазначені угоди та ухвалити вирок на підставі цих угод з наступних підстав.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Згідно із ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 бвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 197 КК України порушенні обов`язків щодо охорони майна, тобто у неналежному виконанні особою, якій доручено охорона чужого майна, своїх обов`язків, що спричинило тяжкі наслідки для власника майна.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При укладанні угоди, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котрий повністю визнав винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Так, враховуючи низку обставин, які пом`якшують покарання, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 197 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У сторін угоди відсутні будь-які заперечення щодо виду і розміру покарання.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання винуватості за ст. 197 Кримінального кодексу України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: