Справа № 758/2461/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000173, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року у кримінальному провадженні №0000173, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначає, що арешт на мобільні телефони ОСОБА_3 накладено необґрунтовано, тобто, без урахування дійсних фактичних обставин справи та належних і допустимих доказів на їх підтвердження. Вказує, що ОСОБА_3 був допитаний як свідок у кримінальному провадженні, до його вчинення не причетний жодним чином. Вважає, що на даний час відпала потреба у арешті мобільних телефонів, оскільки було достатньо часу для їх огляду.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав з підстав, у ньому наведених, та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання представника власника майна, підтвердив, що ОСОБА_3 перебуває у статусі свідка в даному кримінальному провадження, досудове розслдування у якому на даний час триває.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, заслухавши учасників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УП в метрополітені ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора, накладено арешт на майно, яке було вилучене 05.12.2024 під час проведення обшуку в будинку за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: довіреність ОСОБА_3 від 16.05.2024 на 1-му арк.; рахунок на оплату №АП-2406288 від 24.04.2024 на 1-му арк.; довіреність ТОВ «Макситоргбуд» () №15 від 29.03.2024 на 1-му арк.; платіжну інструкцію ТОВ «Макситоргбуд» () №15 від 29.03.2024 з печаткою та підписом на 1-му арк.; видаткову накладну № 5491 від 26.04.2024 з печаткою ТОВ «АГТ ПЛЮС» () на 2-х арк.; довідку про результати взаємодії ДЕР НПУ та ЗСУ на 8-ми арк.; мобільний телефон марки Iphone 12 mini з сім карткою «Водафон» з маркуванням НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки Самсунг «S24» «Ultra» білого кольору з сім карткою мобільного оператора «Київстар» з маркуванням НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Iphone 16 PRO MAX з сім карткою «Водафон» з маркуванням НОМЕР_3 , із встановленням заборони відчуження, розпорядження та користування щодо усього вказаного вище майна.

Арешт на майно обґрунтовано тим, що на думку слідчого судді, прокурором доведено та матеріалами підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, а також, що постановою слідчого від 06.12.2024 вищевказане вилучене майно визнано речовим доказом. В органу досудового розслідування було достатньо підстав вважати, що виявлені та в подальшому вилучені під час обшуку за вказаною адресою мобільні телефони є предметом кримінально-протиправних дій ОСОБА_3 , і останній їх використовував в процесі протиправної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК України арешт майна є одним заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, КПК України надає слідчому судді вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.

При цьому, в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що метою накладення арешту, згідно ухвали слідчого судді від 02.01.2025 є збереження речових доказів, мобільних телефонів, які ОСОБА_3 використовував у протиправній діяльності.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, ОСОБА_3 є свідком у кримінальному провадженні, повідомлення про підозру йому станом на дату розгляду клопотання вручено не було. Вказані обставини підтвердив прокурор в судовому засіданні.

При цьому, стороною обвинувачення не долучено жодних доказів на підтвердження проведення слідчих дій з вилученими мобільними телефонами на предмет з`ясування їх вмісту (переписки, контакти, дзвінки).

За таких обставин, рганом досудового розслідування не доведено відповідності такого майна ст. 98 КПК України, оскільки відомостей, що мобільні телефони були знаряддями вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди, слідчим суддею не встановлено, як і не виявлено даних, які б надали можливість беззаперечно стверджувати, що дане майно набуте кримінально протиправним шляхом чи було використане в процесі кримінальної діяльності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. (Рішення у справі "АГОСЬ" проти Сполученого Королівства" від 24 жовтня 1986 року, серія А.№108, п.52).

З урахуванням викладеного, органом досудового розслідування не доведено необхідності подальшого збереження арешту мобільних телефонів, тому слідчий суддя, зважаючи на негативні наслідки для власника майна, дійшов висновку, що на даний час, такий ступінь втручання у права і свободи особи не виправдовує потреб досудового розслідування, а подальше обмеження прав власників не буде узгоджуватись з приписами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на володіння своїм майном.

За таких обставин, арешт на мобільні телефони, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 02 січня 2025 року підлягає скасуванню, оскільки у подальшому збереженні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування відпала потреба.

Керуючись ст. 170 ,174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000173, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, - задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 січня 2025 року (справа №758/15761/24) на мобільний телефон марки Iphone 12 mini з сім карткою «Водафон» з маркуванням НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки Самсунг «S24» «Ultra» білого кольору з сім карткою мобільного оператора «Київстар» з маркуванням НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Iphone 16 PRO MAX з сім карткою «Водафон» з маркуванням НОМЕР_3 , - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7