Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/765/24
Провадження №1-кп/523/962/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

12.12.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 ,

представників Служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника адвоката ОСОБА_12 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду об`єднані кримінальні провадження №0001681 від 02 грудня 2023 року, №0000165 від 27 січня 2024 року, №0001069 від 13 липня 2024 року із звинувачення

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, учня Одеського ліцею №17 Одеської міської ради, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від його відбування, із застосуванням ст.ст.75,104 КК України, з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 та ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_14 , будучи судимим за ч.4 ст.185 КК України, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з корисливих мотивів, вчинив наступне:

1) близько 00 годин 05 хвилин 25 листопада 2023 року ОСОБА_14 , перебуваючи біля буд.№56/1, по вул. Академіка Заболотного, в м. Одесі, під час розмови з раніше знайомою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, охопив однією рукою її шию, а кулаком іншої руки наніс удар в область її голови, і штовхнув, від чого вона втратила рівновагу та впала на землю, після чого обвинувачений заволодів з рюкзака потерпілої: мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A34 5G», імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 15000 грн, з сім - карткою № НОМЕР_3 ; бездротовими навушниками, вартістю 500 грн; а також грошовими коштами в сумі 900 грн, а всього майном та грошима на загальну суму 16400 грн, якими розпорядився на власний розсуд;

2) перебуваючи у невстановлений час 25 січня 2024 року в житлі знайомої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями будь-хто не спостерігає, ОСОБА_14 таємно вкрав належну останній особі банківську картку № НОМЕР_4 , емітовану КБ «ПриватБанк» (офіційний документ, як спеціальний платіжний засіб, який містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, банк та держателя, а також надають право особі на одержання, зберігання та використання інформації про пенсійні кошти та інші грошові надходження на рахунках та забезпечують користувачеві доступ до банківських рахунків - відповідно до примітки до ст.358 КК України, ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність»), розпорядившись нею на власний розсуд;

3) в період часу з 17 години 55 хвилин до 19 години 52 хвилини 25 січня 2024 року ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщеннях магазинів, розташованих за адресами: м. Одеса, вул. Степова, буд.№28, АДРЕСА_3 , використовуючи привласнену ним вищезазначену банківську картку, достовірно знаючи пін-код до неї, діючи з прямим умислом на таємне викрадення наявними на банківському рахунку за цією карткою, належними ОСОБА_10 грошовими коштами, здійснив зняття в банкоматах готівкових коштів в сумах 200 грн, 5000, 3800 грн, 400 грн, а всього грошей в сумі 9400 грн, якими розпорядився на власний розсуд;

4) близько 17 години 30 хвилин 11 липня 2024 року ОСОБА_14 , перебуваючи біля буд.№130, по пр-кту Князя Володимира Великого (колишня назва Добровольського), в м. Одесі, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, під приводом потреби у здійсненні дзвінка, отримав та, не зважаючи на висловлену вимогу повернути, не повернув тому, чим відкрито заволодів, належним матері малолітнього ОСОБА_15 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мобільним телефоном марки «Samsung A33», імей: НОМЕР_5 , вартістю 18000 грн, з сім - карткою № НОМЕР_6 , яким розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений вину у вчинених діяннях визнав повністю та показав наступне.

Близько 24 години 25 листопада минулого року, в сквері по вул. Заболотного, в м. Одесі, він зустрівся із раніше знайомою ОСОБА_9 , з якою у нього був давній конфлікт. Під час зустрічі він охопив однією рукою її шию, а кулаком іншої руки наніс удар в область її голови, і штовхнув, від чого вона втратила рівновагу та впала на землю, після чого він з її рюкзака забрав мобільний телефон марки «Samsung» (згодом здав до ломбарду), бездротові навушники (не пам`ятає, де їх потім подів), а також грошові кошти в сумі 900 грн (витратив на власні потреби).

Окрім того, в один із днів січня 2024 року він зустрівся із двоюрідною сестрою ОСОБА_10 , яка йому довіряла, у зв`язку із чим повідомила пін-код від власної банківської картки. Без її дозволу він забрав цю картку із собою, пішов до встановлених в приміщеннях магазинів банкоматів, де зняв з картки гроші, в загальній сумі 9400 грн, які витратив на власні потреби.

Також, влітку цього року він зустрів раніше не знайомого йому хлопця, у якого відкрито відібрав мобільний телефон марки «Samsung», який згодом продав.

В даний час спричинені потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальні збитки відшкодовано. У вчиненому щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим та захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_14 у вмінених йому діяннях.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_14 дій, які полягали в тому, що він, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з корисливих мотивів, вчинив наступне:

1) близько 00 годин 05 хвилин 25 листопада 2023 року ОСОБА_14 , перебуваючи біля буд.№56/1, по вул. Академіка Заболотного, в м. Одесі, під час розмови з раніше знайомою ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, охопив однією рукою її шию, а кулаком іншої руки наніс удар в область її голови, і штовхнув, від чого вона втратила рівновагу та впала на землю, після чого обвинувачений заволодів з рюкзака потерпілої: мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A34 5G», вартістю 15000 грн; бездротовими навушниками, вартістю 500 грн; а також грошовими коштами в сумі 900 грн, а всього майном та грошима на загальну суму 16400 грн, якими розпорядився на власний розсуд;

2) перебуваючи у невстановлений час 25 січня 2024 року в житлі знайомої ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями будь-хто не спостерігає, ОСОБА_14 таємно вкрав належну останній особі банківську картку № НОМЕР_4 , емітовану КБ «ПриватБанк» (офіційний документ, як спеціальний платіжний засіб, який містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, банк та держателя, а також надають право особі на одержання, зберігання та використання інформації про пенсійні кошти та інші грошові надходження на рахунках та забезпечують користувачеві доступ до банківських рахунків - відповідно до примітки до ст.358 КК України, ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність»), розпорядившись нею на власний розсуд;

3) в період часу з 17 години 55 хвилин до 19 години 52 хвилини 25 січня 2024 року ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщеннях магазинів, розташованих за адресами: м. Одеса, вул. Степова, буд.№28, пр-кт Князя Володимира Великого, буд.№123, використовуючи привласнену ним вищезазначену банківську картку, достовірно знаючи пін-код до неї, діючи з прямим умислом на таємне викрадення наявними на банківському рахунку за цією карткою, належними ОСОБА_10 грошовими коштами, здійснив зняття в банкоматах готівкових коштів в сумах 200 грн, 5000, 3800 грн, 400 грн, а всього грошей в сумі 9400 грн, якими розпорядився на власний розсуд;

4) близько 17 години 30 хвилин 11 липня 2024 року ОСОБА_14 , перебуваючи біля буд.№130, по пр-кту Князя Володимира Великого, в м. Одесі, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, під приводом потреби у здійсненні дзвінка, отримав та, не зважаючи на висловлену вимогу повернути, не повернув тому, чим відкрито заволодів, належним матері малолітнього ОСОБА_15 ОСОБА_11 мобільним телефоном марки «Samsung A33», вартістю 18000 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_14 суд кваліфікує:

- в першому епізоді за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- в другому епізоді за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів;

- в третьому епізоді за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- в четвертому епізоді за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_14 суд визнає його щире каяття та вчинення кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці в якості обставин, які пом`якшують покарання. Водночас, вчинення злочину щодо малолітньої дитини суд визнає в якості обставини, яка обтяжує покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_14 як про судиму особу, яка посередньо характеризується за місцем проживання та навчання, не перебуває на спеціалізованих обліках в медичних установах, а також лише частково відшкодувала потерпілим спричинені збитки.

На підставі викладеного, тяжкості та суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, наявності обставин, передбачених ст.ст.66,67 КК України, з урахуванням особи винуватого, а також факту засудження ОСОБА_14 у 2022 році за вчинення іншого злочину, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено нові кримінальні правопорушення під час іспитового строку, суд вважає, що остання обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69,75,76 КК України, та вважає необхідним остаточно визначити ОСОБА_14 такий вид покарання як позбавлення волі, яке останньому належить відбувати реально, в умовах подальшої ізоляції від суспільства.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 та ч.1 ст.357 КК України, призначивши покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року та визначити ОСОБА_14 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років і 1 (один) день.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_14 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період часу з 06 серпня 2024 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 рахувати з 06 серпня 2024 року.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_14 запобіжний захід залишити попередній - тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- банківську картку № НОМЕР_4 повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

- носії інформації із записами з камер відеоспостереження, а також з роздруківкою руху коштів по банківському рахунку - зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_14 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1