ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3226/25
провадження № 1-кс/753/552/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000630 від 12 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України.

Як зазначає слідчий в обґрунтування клопотання, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , визначивши збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше січня 2025 року, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є його співмешканкою, та з цією метою ОСОБА_4 за попередньою змовою спільно із ОСОБА_7 у невстановлений спосіб домовлялися із невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, з метою подальшого роздрібного збуту на систематичній основі, шляхом здійснення «закладок», тобто схованок з речовинами в публічно доступних місцях.

Слідчий стверджує, що до ролі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 входило замовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, розкладання схованок - т.з. «закладок» із психотропною речовиною, здійснення фотозображення місць схованок - «закладок» із психотропною речовиною, звітування про здійснені схованки, шляхом відправки фотозображень із місцями схованок у додатку «Телеграм» невстановленій особі, яка виконує функцію оператора та відправляє грошову винагороду за розкладання схованок, т.з. «закладок».

У невстановлений досудовим розслідуванням день, час, місці та спосіб, ОСОБА_4 за попередньою змовою, спільно із ОСОБА_7 отримали психотропні речовини, що були упаковані у згортки клейкої стрічки, в яких наявні полімерні пакети із речовиною світлого кольору та розпочали зберігати при собі з метою подальшого збуту.

12 лютого 2025 року ОСОБА_7 за попередньою змовою спільно із ОСОБА_4 , маючи при собі щонайменше 73 (сімдесят три) згортки клейкої стрічки, в яких наявні полімерні пакети із речовиною світлого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, направились до «Озера Прірва», що у Дарницькому районі м. Києва, з метою здійснення схованок, т.з. закладок із особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

12 лютого 2025 року о 22 годині 20 хв. за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 17, працівниками поліції, під час здійснення схованок, т.з. закладок із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, викрито та затримано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та піж час особистого обшуку ОСОБА_7 вилучено 7 (сім) згортків із кристалоподібною речовиною світлого кольору, в 1 (одному) із яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,398 г., крім того, під час особистого обшуку ОСОБА_4 виявлено та вилучено 66 (шістдесят шість) згортків із кристалоподібною речовиною світлого кольору, в 1 (одному) із яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,399 г., яку ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_4 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбали та зберігали, з метою подальшого збуту.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Київ, українець, громадянин України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, з метою подальшого збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначає слідчий, наявність підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення; протоколом затримання ОСОБА_8 , а також додатком до вказаного протоколу у вигляді магнітного носія інформації із наданням пояснень ОСОБА_4 про зайняття діяльністю, пов`язаною із незаконним обігом наркотичних засобів/психотропних речовин; протоколами допитів свідків; висновком експертизи №СЕ-19/111-25/9609-НЗПРАП від 13 лютого 2025 року; протоколом огляду мобільного телефону, належного ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на думку слідчого, про наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить усвідомлення підозрюваним невідворотності реального покарання за вчинений злочин, що може призвести до його спроб уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого та суду.

Наявність ризику незаконно впливати на свідків зумовлена тим, що стороною досудового розслідування встановлюються особи, які можуть мати відношення до незаконної діяльності ОСОБА_4 або яким відомо про незаконну діяльність, а також свідками є поняті, які були присутні під час вилучення заборонених в обігу психотропних речовин у підозрюваного.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий вбачає у тому, що підозрюваний може визначити збут наркотичного засобу як джерело доходів..

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам слідчий мотивує тим, що вони не будуть дієвими та не зможуть перешкодити наявним ризикам.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки до нього вручені підозрюваному.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти клопотання, зазначав про недоведеність заявлених прокурором ризиків, наголошував на особливих обставинах сімейного життя підозрюваного, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням свободи.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, а також документи, надані підозрюваним і долучені судом в засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000630 від 12 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 Кримінального кодексу України.

13 лютого 2025 року у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини щодо підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки додані до клопотання слідчого та досліджені у судовому засіданні матеріали досудового розслідування містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання. Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливості вчинити інше правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років та усвідомлюючи реальність можливого покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованого йому злочину, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, а тому слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на існування ризику переховування не є явно необґрунтованими та безпідставними.

Водночас при оцінці ступеню цього ризику суд враховує, що підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, під час затримання надав дозвіл на огляд житла та свого мобільного телефона, у судовому засіданні фактично визнав обставини, які стали підставою для повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на свідків, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та їх дослідження, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них зумовлена необхідністю забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказове значення.

Однак, беручи до уваги, що підозрюваний безпосередньо не знайомий зі свідками у цьому кримінальному провадженні - як з понятими, так і іншими особами, які можуть бути причетними до цього кримінального правопорушення, спосіб отримання ним наркотичних речовин для подальшого здійснення т.зв. «закладок», що виключає особисте спілкування і знайомство, видачу ним свого мобільного телефону з дозволом на його огляд та фіксацію вмісту, відсутність відомостей, що після початку досудового розслідування він мав намір чи намагання вплинути на свідків, звернень від свідків щодо контактів з підозрюваним або іншими особами у його інтересах матеріали справи не містять, слідчий суддя вважає вірогідність впливу на свідків з метою спонукання до ненадання, зміни показань, перекручування або спотворення обставин є досить низькою.

Слідчий суддя також вважає низькою вірогідність вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, який хоча і не має на цей час постійного джерела доходу, однак має освіту та досвід роботи у сфері ресторанного господарства, що надасть йому можливість працевлаштуватися з метою отримання доходів. Крім цього слідчий суддя при оцінці цього ризику враховує і превентивну функцію цього досудового розслідування для запобігання вчинення підозрюваним інших злочинів.

Хоча вагомість доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, а також існування передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України ризиків є достатніми підставами для застосування запобіжного заходу, втім слідчий суддя вважає, запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків зможе більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою його місця проживання: АДРЕСА_1 , із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Такий запобіжний захід під загрозою можливості застосування більш жорсткого запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 57 днів, тобто до 12 квітня 2025 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з іншою підозрюваною і свідками у цьому кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_4 строком до 12 квітня 2025 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобiжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваним покласти на органи Національної поліції за мiсцем його проживання.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1