Справа №211/1979/25
Провадження № 1-кп/211/487/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 18.02.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Варварівка Долинського району Кіровоградської області, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 25.01.2025 в невстановлений досудовим слідством час, знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_6 , з якою вони раніше вже знайомі. Надалі, в цей же день ОСОБА_4 , в ході розмови з потерпілою ОСОБА_6 , дізнався, що потерпіла має компресор, який був необхідний ОСОБА_4 для здійснення ремонтних робіт. В цей момент у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою. В подальшому, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, скориставшись дружніми стосунками з ОСОБА_6 , шляхом обману заволодів компресором червоного кольору марки «Forte Air Compressors» моделі «FL-50», Serial №211/3072/3273, який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №559/25 від 24.02.2025, становить 6969,16 гривень, під приводом тимчасового користування для власних потреб, з нібито подальшим поверненням майна власнику. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 6969,16грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Крім того, ОСОБА_4 04.02.2025 в невстановлений досудовим слідством час, знаходився на території Домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_6 , з якою вони раніше вже знайомі. Надалі, в цей же день ОСОБА_4 , в ході розмови з потерпілою ОСОБА_6 , дізнався, що в потерпілої є спотер, який був необхідний ОСОБА_4 для здійснення ремонтних робіт. В цей момент у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. В подальшому, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, скориставшись дружніми стосунками з ОСОБА_6 , шляхом обману заволодів спотером жовтого кольору марки «GYSPOT 3902» 230v 1.8Kva 50/60Hz 2.8Ка, який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №559/25 від 24.02.2025, становить 26790 гривень, під приводом тимчасового користування для власних потреб, з нібито подальшим поверненням майна власнику. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 26790грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 09.02.2025 в невстановлений досудовим слідством час, зустрів ОСОБА_8 , з яким вони раніше вже знайомі. Та з яким в ОСОБА_4 розв`язалась розмова. Надалі, в цей же день ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає потерпілий ОСОБА_8 , дізнався, що в потерпілого є перфоратор, який був необхідний ОСОБА_4 для здійснення ремонтних робіт. В цей момент у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою. В подальшому, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, скориставшись дружніми стосунками з ОСОБА_9 , шляхом обману заволодів перфоратором синього кольору марки «Makita» моделі «HR2470» 24мм (15/16) 230-240V, 3.4А 50Hz 780W, який згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №560/25 від 24.02.2025, становить 6302,70 гривень, під приводом тимчасового користування для власних потреб, з нібито подальшим поверненням майна власнику. Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 6302,70грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

24.02.2025 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України. Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового провадження беззастережно визнав свою винуватість в зазначених діяннях, щиро розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України - обмеження волі строком 1 рік, за ч.2 ст.190 КК України - позбавлення волі строком 2 роки, а на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив угоду затвердити. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисникОСОБА_5 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України, надали прокурору ОСОБА_10 письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься донетяжкого злочину.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство); заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, щодо яких він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вищезазначену угоду про визнання винуватості укладено ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст.190 КК України - обмеження волі строком на 1 рік, за ч.2 ст.190 КК України - позбавлення волі строком на 2 роки, а на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України та санкції зазначеної статті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Процесуальних витрат по справі немає.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 24.02.2025 року, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000222 від 18.02.2025 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання: за ч.1 ст.190 КК України - обмеження волі строком 1 рік, за ч.2 ст.190 КК України - позбавлення волі строком 2 роки, а на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: компресор червоного кольору марки «Forte Air Compressors» моделі «FL-50», Serial №211/3072/3273 та спотер жовтого кольору марки «GYSPOT 3902» 230v 1.8Kva 50/60Hz 2.8Ка залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 ; перфоратор синього кольору марки «Makita» моделі «HR2470» 24мм (15/16) 230-240V, 3.4А 50Hz 780W залишити у власності потерпілого ОСОБА_8 ..

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1