Справа № 308/4064/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000167 від 01.03.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 , діючи умисно перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, 28.02.2025 близько 19:00 год., перебуваючи в м. Ужгород по вул. Капушанська, у дворі буд. 189 знайшов згорток паперу з порошкоподібною речовиною бежевого кольору наркотичного походження та залишив собі з метою власного вживання. В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що дана речовина є наркотичною, обіг якої обмежено розпочав незаконно, з метою власного вживання, без передбаченого законом дозволу, без мети збуту переносити її по території міста Ужгород Закарпатської області, до моменту зупинки його працівниками Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області по вул. Капушанська, неподалік буд. 189 в місті Ужгород, о 19 годині 03 хвили 28 лютого 2025 року. Після чого, при проведенні працівниками Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перевірки та пропозиції показати та надати у разі наявності заборонені речі та предмети, громадянин ОСОБА_3 повідомив, що має згорток паперу з порошкоподібною речовиною бежевого кольору та витягнув його з карману куртки. В ході огляду місця події, який проводився в період з 19 год. 40 хв. по 20 год. 00 хв. 28 лютого 2025 року, за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 189, вилучено згорток паперу з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, яка згідно висновку експерта від 12.03.2025 являє собою психотропну речовину, обіг якої обмежено - є PVP (1-феніл- 2піролідин-1-ілпентан-1он), що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальною масою 0, 2165 г., що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000, є невеликим розміром, що знаходяться у незаконному обігу.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

20.03.2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установлені органом досудового розслідування і викладені судом обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин по справі, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченого, який має зареєстроване місце реєстрації, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, незакінчену вищу освіту, беручи до уваги, те що в заяві про визнання винуватості ОСОБА_3 просив суд призначити йому покарання у виді штрафу, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання щодо обраного запобіжного заходу.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_3 не застосовувався запобіжний захід.

Процесуальні витрати по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/107-25/3004-НЗПРАП від 12.03.2025, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України, витрати на проведення якої становлять 2 387,70 грн.

Речові докази

Наркотичний засіб PVP, що в перерахунку на PVP основу становить 0,2165 грам, слід передати НОМЕР_1 прикордонному загону Державної прикордонної служби України для зберігання, використання та знищення в навчальних цілях відповідно до Порядку використання наркотичних засобів і психотропних речовин під час дресирування службових собак для розшуку таких засобів і речовин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 № 831.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджену вартість проведення судової експертизи у сумі 2 387,70 грн.

Речовий докази по справі, а саме: PVP, що в перерахунку на PVP основу становить 0,2165 грам, - передати НОМЕР_1 прикордонному загону Державної прикордонної служби України для зберігання, використання та знищення в навчальних цілях відповідно до Порядку використання наркотичних засобів і психотропних речовин під час дресирування службових собак для розшуку таких засобів і речовин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 № 831.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5