Дата документу 31.03.2025 Справа № 937/8200/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/8200/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/5/25 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2021 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 26 серпня 2021 року, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 4 серпня 2021 року та скасовано повідомлення про підозру від 26 серпня 2021 року у кримінальному провадженні №0000081 від 4 серпня 2021 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

27 жовтня 2021 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 26 серпня 2021 року, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 4 серпня 2021 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_8 вказувала, що в провадженні третього СВ (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000081 від 4 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Згідно повідомлення про підозру від 26 серпня 2021 року ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. В повідомленні зазначається, що ОСОБА_9 , тимчасово виконуючи обов`язки генерального директора Азово - Сиваського національного природного парку Державного управління справами, тобто будучи відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України та п. 2 Примітки 1 ст. 368 КК України службовою особою, яка займає відповідальне становище, оскільки тимчасово здійснював функції представника влади, а також обіймав тимчасово в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих функцій, систематично одержував неправомірну вигоду. Між тим, висновки органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_9 , тимчасово виконуючи обов`язки генерального директора Азово - Сиваського національного природного парку Державного управління справами є службовою особою, яка займає відповідальне становище, оскільки тимчасово здійснював функції представника влади, а також обіймав тимчасово в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій не відповідають дійсності. На підставі розпорядження керівника Державного управління справами №36-П від 21 липня 2021 року «Про тимчасове виконання обов`язків» на першого заступника генерального директора Азово - Сиваського національного природного парку ОСОБА_9 покладено тимчасово виконання обов`язків генерального директора Азово - Сиваського національного природного парку з 22 липня 2021 року. Наказом №49-к від 22 липня 2021 року по особовому складу ОСОБА_9 приступив до тимчасового виконання обов`язків генерального директора Азово - Сиваського національного природного парку з 22 липня 2021 року. Розпорядженням керівника Державного управління справами № 38-П від 25 серпня 2021 року «Про увільнення від тимчасового виконання обов`язків» ОСОБА_9 , першого заступника генерального директора Азово-Сиваського національного природного парку увільнено від тимчасового виконання обов`язків генерального директора Азово - Сиваського національного природного парку. Таким чином, викладені в повідомленні про підозру обставини стосовно перебування ОСОБА_9 26 серпня 2021 року на посаді тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора Азово - Сиваського національного природного парку Державного управління справами не відповідають дійсності. Про вказані обставини увільнення ОСОБА_9 орган досудового розслідування був обізнаний, оскільки ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_10 від 13 вересня 2021 року клопотання прокурора про відсторонення від посади ОСОБА_9 було залишено без розгляду за заявою прокурора у зв`язку зі звільненням ОСОБА_9 із займаної посади. Крім цього, стороною захисту було отримано науково-правовий висновок, підготовлений кандидатом юридичних наук, доцентом кафедри кримінального процесу Національного університету імені Я. Мудрого ОСОБА_11 , яким роз`яснено, що вчинення кримінального правопорушення особою, яка на момент внесення відомостей в ЄРДР та повідомлення про підозру знаходилася на посаді першого заступника генерального директора Азово - Сиваського національного природного парку і тимчасово виконувала обов`язки генерального директора Азово - Сиваського національного природного парку не є таким, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України вчинене працівником правоохоронного органу або особою, посада якої належить до категорії «А». У разі порушення органом досудового розслідування правил підслідності у сенсі правильного визначення статусу підозрюваного, усі такі докази, зібрані слідчим, є недопустимими. Таким чином, через те, що у органу досудового розслідування відсутні докази, що ОСОБА_9 є службовою особою, яка займає відповідальне становище, а, відповідно, кримінальне провадження незаконно розслідується слідчим органом державного бюро розслідувань, підозра, не може вважатись обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Просила скасувати повідомлення про підозру від 26 серпня 2021 року, складене керівником Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні №0000081 від 4 серпня 2021 року, яке вручене ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Задовольняючи скаргу, слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що повідомлення про підозру від 26 серпня 2021 року складено керівником Херсонської обласної прокуратури, повноваження якого в даному кримінальному провадженні щодо процесуального керівництва нічим не підтверджено, а також в порушення вимог ст. 277 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , є необґрунтованою стороною обвинувачення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що слідчий суддя не дотримався вимог кримінального процесуального закону та безпідставно скасував повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 26 серпня 2021 року.

Вказує, що скасовуючи повідомлення про підозру ОСОБА_9 поза увагою слідчого судді залишився той факт, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 та вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення вже перевірялась слідчим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які покладені на підозрюваного ОСОБА_9 .

Зазначає, що перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з урахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Крім того, вказує, що визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Зауважує, що при повідомленні про підозру ОСОБА_9 дотримано вимоги ст. ст. 276-278 КПК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 26 серпня 2021 року.

31 січня 2022 року до Запорізького апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги від прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_6 .

В обґрунтування доповнень прокурор вказує, що скасовуючи повідомлення про підозру ОСОБА_9 , слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 26 серпня 2021 року вона складена керівником Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_13 , повноваження якого у кримінальному провадженні щодо процесуального керівництва нічим не підтверджено, проте, такий висновок слідчого судді не ґрунтується на положеннях п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України.

Зауважує, що повноваження керівника обласної прокуратури є винятковим і не може бути передоручене іншим прокурорам чи слідчим. Для реалізації цього повноваження керівник обласної прокуратури не повинен обов`язково здійснювати процесуальне керівництво у відповідному кримінальному провадженні щодо депутата місцевої ради, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство такої вимоги не встановлює.

Зазначає, що слідчим суддею в порушення ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» не було враховано висновок щодо повноважень суб`єктів при повідомленні ними про підозру особам у порядку глави 37 КПК України, який викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 11 грудня 2019 року (справа №536/2475/14-к).

Вказує, що слідчий суддя у своїй ухвалі зазначив, що як встановлено із повідомлення про підозру, ОСОБА_9 тимчасово виконував обов`язки генерального директора Азово Сиваського національного природного парку, але ця посада не віднесена до категорії особи, яка займає відповідальне становище, при цьому, слідчий суддя неправомірно, нічим не аргументуючи послався на висновок науковця, який не є доказом у провадженні.

Звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано, що на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, останній відповідно до наказу т.в.о. генерального директора Азово Сиваського національного природного пару від 20 липня 2021 року №47-к обіймав посаду першого заступника директора цього парку, відповідно до наказу керівника Державного управління справами від 21 липня 2021 року №36-П тимчасово виконував обов`язки генерального директора парку.

Крім того, зауважує, що відповідно до п.п. 1.2 Положення про Азово - Сиваський національний парк, парк є неприбутковою природоохоронною установою загальнодержавного значення і входить до складу природно - заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюються особливий режим охорони, відтворення та використання, відповідно до п. 1.4, парк перебуває в управлінні Державного управління справами, відповідно до п. 1 Примітки 1 ст. 364 КК України, службовими особами у ст.ст. 364, 368, 3685, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства установи, організації, судом або законом.

Звертає увагу на те, що відповідно до п. 2 Примітки 1 ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у ст.ст. 368, 3685, 369 та 382 КК України є особи, зазначені у п. 1 примітки до ст. 364 цього кодексу, посади яких згідно із ст. 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у п. 3 примітки 3 до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Вказує, що враховуючи вказане, ОСОБА_9 обіймав керівну посаду в державній установі, він є особою, яка займає відповідальне становище.

Зазначає, що під час судового засідання, на спростування доводів сторони захисту прокурором було оголошено наявні у кримінальному провадженні докази та охарактеризовано їх зміст, вагомість як достатніх для повідомлення про підозру ОСОБА_9 станом на 26 серпня 2021 та доведено до відома, що наразі у провадженні виконуються вимоги ст. 290 КПК України.

Також вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 26 серпня 2021 року за ч. 3 ст. 368 КК України має усі реквізити, передбачені ст. 277 КПК України, зокрема, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що слідчий суддя достеменно знаючи, що формулювання обвинувачення, фактичні обставини та правова кваліфікація дій підозрюваного не входять до предмету слідчого судді на стадії розгляду скарги у порядку ст.ст. 303-307 КПК України, постановив ухвалу про скасування повідомлення про підозру, з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді просив залишити без змін.

Повідомлений належним чином підозрюваний ОСОБА_9 до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги прокурора не подавав.

Так, як випливає із доданої прокурором копії ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 січня 2025 року, у кримінальному провадженні №0000081 від 4 серпня 2021 року за ч. 3 ст. 368 КК України відносно ОСОБА_9 , здійснюється спеціальне досудове розслідування у зв`язку із переховуванням останнього на тимчасово окупованій території України.

Із аналізу ст.ст. 135, 297-5 КПК України слідує, що виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа перебуває на тимчасово окупованій території України та у разі здійснення спеціального досудового розслідування, відбувається шляхом обов`язкового опублікування повістки про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Так, як убачається із офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора в Розділі «Повістки про виклик» за посиланням https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povistka-pro-viklik-bandurina-o-ye-na-31-03-2025 міститься повістка про виклик підозрюваного ОСОБА_9 до Запорізького апеляційного суду в судове засідання, призначене на 31 березня 2025 року.

Крім того, ОСОБА_9 був повідомлений про розгляд апеляційної скарги прокурора, шляхом опублікування повістки про виклик в засобах масової інформації (газета «Урядовий кур`єр», тираж №62 (7987) від 25 березня 2025 року.

Отже, із зазначеного убачається, що про розгляд апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_9 був повідомлений належним чином, однак не з`явився, у зв`язку із чим, колегія суддів приходить до висновку про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, захисника, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як убачається із матеріалів скарги, третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 4 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 26 серпня 2021 року о 22 год. 15 хв. керівником Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_12 , повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 10-12).

Зі змісту повідомлення про підозру випливає, що ОСОБА_9 повідомлено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме, в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

27 жовтня 2021 року до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області адвокатом ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подано скаргу на зазначене повідомлення про підозру, в якій вона просила його скасувати.

Слідчий суддя, задовольняючи скаргу, посилався на порушення з боку прокурора вимог щодо складання та змісту повідомлення про підозру.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Положення закону щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, ч.ч. 1-3 ст. 276 КПК України визначають вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, встановленим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме, містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з положеннями ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Задовольняючи скаргу та скасовуючи повідомлення про підозру ОСОБА_9 , слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення не обґрунтовано правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 .

Разом з тим, на переконання колегії суддів, у даному випадку слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, які обмежуються здійсненням судового контролю у визначених КПК України випадках, та надав оцінку обставинам, які досліджуються судом в ході судового провадження, оскільки фактично перевірив обставини щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, у відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину та винуватості особи в його вчиненні вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Тобто, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні особи, повинно перевірятися на стадії судового провадження, а не слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру.

Крім того, зі змісту оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя вдався до оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у діях ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, слідчий суддя, зазначаючи про необґрунтованість правової кваліфікації дій ОСОБА_9 , послався на науковий - правовий висновок, який був долучений до скарги адвокатом ОСОБА_8 , на підставі якого фактично вдався до оцінки доказів на встановлення вини чи її відсутності у діях ОСОБА_9 .

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при розгляді скарги не враховано, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року, в якій суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Колегія суддів вважає, що доводи скарги адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки належності та допустимості доказів, однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Крім того, мотивуючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя зазначив про неповноважність керівника Херсонської обласної прокуратури щодо складання повідомлення ОСОБА_9 про підозру.

Разом з цим, на переконання колегії суддів, такі висновки слідчого судді також не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, письмове повідомлення про підозру депутату місцевої ради здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Як вже вище зазначалось, повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України було складено керівником Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_12 (а.с. 10-12).

Зі змісту повідомлення про підозру убачається, що ОСОБА_9 на момент складання такого повідомлення був депутатом Мелітопольської міської ради Запорізької області, а отже був особою, щодо якої здійснюються особливий порядок кримінального провадження.

Відтак, здійснення письмового повідомлення ОСОБА_9 керівником Херсонської обласної прокуратури цілком відповідає вимогам ст. 481 КПК України.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушення стороною обвинувачення вимог статей 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , які б слугували підставою для їх скасування.

З огляду на викладене, колегією суддів встановлено, що в повідомленні про підозру ОСОБА_9 від 26 серпня 2021 року належним чином викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, із зазначенням статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність, та стислого викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів, аналіз вказаного повідомлення про підозру дає підстав стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам статті 277 КПК України та містить у собі всі передбачені вказаною статтею відомості.

Зокрема, повідомлення про підозру ОСОБА_9 містить прізвище та посада прокурора, який здійснював повідомлення; анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце реєстрації та проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , у тому числі час, місце його вчинення; а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру; містить підпис прокурора, який здійснив повідомлення.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, за яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою відмовити у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 277-278, 303, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2021 року, якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 26 серпня 2021 року, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 4 серпня 2021 року та скасовано повідомлення про підозру від 26 серпня 2021 року у кримінальному провадженні №0000081 від 4 серпня 2021 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України від 26 серпня 2021 року, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 4 серпня 2021 року.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4