УХВАЛА

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 643/3048/23

провадження № 51-824 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 січня 2025 року,

установила:

Захисник звернувся з питань перегляду вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, котрі повинні узгоджуватися зі ст. 436 КПК, адже суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами саме норм права і наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. При цьому необхідно мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції як суд права, а не факту, не ревізує повноти судового розгляду та відповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій.

Цього не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

Так, за змістом касаційної скарги, у ній її автор, посилаючись надмірну суворість покарання, просить на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК змінити вирок. Однак, заявлена вимога про зміну лише вироку місцевого суду за наявності ще й ухвали апеляційного суду в юридичному аспекті суперечить приписам ст. 436 КПК (повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги). Процесуально без втручання в рішення суду апеляційної інстанції, котрою вирок було залишено без змін, неможливо пом`якшити призначене покарання.

Водночас захисником не викладено обґрунтування саме явної несправедливості застосованого заходу примусу, як це передбачено ст. 414 КПК, зважаючи також на визначені у статтях 50, 65 Кримінального кодексу України загальні засади призначення покарання та його мету - попередження нових кримінальних правопорушень. Разом із цим у поданій скарзі ставляться під сумнів установлені фактичні обставини, що в силу ст. 433 КПК не належить до предмета перевірки в порядку касаційної процедури.

Попри те, що обвинувальний вирок переглядався в апеляційному порядку в скарзі не наведено в розрізі статей 404, 412, 414, 419 КПК доводів, які би свідчили про допущення судом апеляційної інстанції таких порушень норм права, котрі є істотними і зумовлюють обов`язкову зміну постановленої ухвали. Крім того,скаржник не окреслив, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув згаданий суд і не дав на них відповідей.

Також у тексті касаційної скарги є неузгодженості, адже, серед іншого, міститься вказівка на вирок Харківського апеляційного суду, хоча за наслідками апеляційного перегляду було постановлено ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Між тим, подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка її подала.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 січня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3