Справа № 141/524/22
Провадження №11-кп/801/237/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000081 від 01.08.2022 за апеляційними скаргами прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 27.11.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопатинка Оратівського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, одруженого, раніше несудимого:

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 на виконання даного вироку суду.

Речовий доказ, рентгенограму на ім`я ОСОБА_8 , залишено в матеріалах справи.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 25000 грн (двадцять п`ять тисяч гривень) - заподіяної злочином моральної шкоди та 5000 грн (п`ять тисяч гривень) - понесені витрати на правову допомогу в сумі.

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції доведено, що ОСОБА_7 01.08.2022 біля 16.40 год, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на проїжджій частині вулиці, біля свого домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 , побачив як до сусіднього домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_1 , під`їхав вантажний автомобіль, який, на думку ОСОБА_7 , водій не правильно припаркував та він підійшовши, почав висловлювати своє незадоволення водієві з приводу цього.

В цей час до них підійшов ОСОБА_8 , щоб дізнатись, що сталось і в ході цього між ним та ОСОБА_7 , раптово виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи свої суспільно небезпечні дії і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс один удар кулаком правої руки в область тулуба ОСОБА_8 зліва, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження останньому у вигляді закритого перелому 7-8-го ребер зліва без зміщення відламків, які відносяться до середньої тяжкості та спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи.

Після чого ОСОБА_8 , не очікуючи таких дій з сторони ОСОБА_7 , схопив його за верхній одяг та між ними почалась тяганина, в ході якої ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 ще один удар кулаком лівої руки в область обличчя справа і тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи.

Такі дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

На вирок суду обвинуваченим, потерпілим та прокурором подані апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 порушується питання про скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений посилається на порушення судом норм кримінального процесуального права, оскільки, на його переконання, суддею було порушено таємницю нарадчої кімнати, прийнято рішення в інших справах; не надано йому можливості виступити в судових дебатах; не приведено потерпілого ОСОБА_8 до присяги; порушено порядок вирішення питання про відвід судді; допущено неповноту судового розгляду, оскільки не допитано ряд свідків та не досліджено документи за клопотанням обвинуваченого; судом не надано належної оцінки поясненням, які надані ним, потерпілим, свідками та письмовим доказам; не враховано поведінку потерпілого; не взято до уваги відсутність ордеру адвоката ОСОБА_10 на представництво потерпілого; визначено найсуворіше покарання.

Прокурор ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін. Прокурор вважає, що суд не в повній мірі врахував, що вчинений злочин є кримінальним правопорушенням проти життя та здоров`я особи; з моменту вчинення злочину ОСОБА_7 не вжив жодних дій, спрямованих на усунення наслідків вчиненого; матеріальну шкоду не відшкодував; вибачення у потерпілого не попросив; обставини, що пом`якшують покарання, відсутні. Також прокурор вказує на невизнання вини обвинуваченим, перекладання провини на потерпілого та неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_8 також порушується питання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання. Потерпілий вважає покарання надто м`яким з огляду на особу ОСОБА_7 , відсутність пом`якшуючи обставин, його відношення до вчиненого злочину, невизнання винуватості, брутальну поведінку в залі судового засідання, його зневагу до прокурора та суду. Просить постановити новий вирок, призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти вимог прокурора та потерпілого, виступи потерпілого та прокурора, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечили проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Статтею 7 КПК України передбачено, що одними із загальних засад кримінального провадження, крім інших, є верховенство права, законність та доступ до правосуддя.

В свою чергу, положення ч. 1 ст. 9 КПК України встановлюють, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) визначено право на справедливий суд, що знайшло своє відображення у положеннях статей 7, 10, 22 КПК, відповідно до яких зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК, свобода сторін кримінального провадження у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. При цьому, суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків.

Викладені у апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про істотне порушення вимог КПК, що полягали у ненаданні обвинуваченому можливості підготуватися до судових дебатів колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 1 ст. 364 КПК у судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Судові дебати є важливим етапом судового розгляду, коли обвинувачений та інші, зазначені в ч. 1 ст. 364 КПК учасники судового провадження, виступають із промовами, в яких оцінюють обставини, установлені під час кримінального провадження, та досліджені докази, обґрунтовуючи свої висновки з питань, що підлягають вирішенню судом при постановленні судового рішення, з метою схиляння суду до прийняття позиції промовця (сторони кримінального провадження).

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що у свою чергу сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження та постановленню законного й обґрунтованого рішення суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 16.10.2024 в судовому засіданні суд першої інстанції закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами і перейшов до судових дебатів.

З журналу вказаного судового засідання вбачається, що після виступу в судових дебатах прокурора ОСОБА_9 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_8 , головуючий суддя надав слово обвинуваченому ОСОБА_7 , який просив суд надати час для підготовки до судових дебатів.

Однак, суд відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого та оголосив про закінчення судових дебатів і перехід до останнього слова. Після чого оголосив перерву перед останнім словом.

Колегія суддів вважає, що суд безпідставно не надав можливості обвинуваченому підготуватися до судових дебатів та висловити у них свою позицію.

Надання можливості підготуватися до виступу у судових дебатів не є тією обставиною, яка зумовлює повернення до стадії судового розгляду, суть якої полягає у повному і всебічному встановленні обставин кримінального правопорушення шляхом перевірки доказів, що забезпечує можливість вирішення кримінально-правового спору по суті.

Таким чином, належного і розумного обґрунтування того, чому у судовому засіданні було відмовлено обвинуваченому у задоволенні клопотанні про надання можливості для підготовки до судових дебатів та фактично виступу у них, колегія суддів не вбачає, адже суд, оголосивши про закінчення судових дебатів, врешті решт оголосив перерву перед останнім словом обвинуваченого.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не вжив необхідних заходів для забезпечення реалізації обвинуваченим ОСОБА_7 права на виступ у судових дебатах, безпідставно позбавивши його права належним чином підготуватися до виступу у судових дебатах, чим не забезпечив сторонам рівних умов для реалізації їхніх процесуальних прав.

Такі обставини свідчать про порушення принципів юридичної рівності, змагальності та справедливого судового розгляду, оскільки кожній стороні повинна надаватися розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996, заява №17748/91, п. 38), що, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, не узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції щодо забезпечення права на справедливий суд.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду - відмова суду відкласти судові дебати у зв`язку із необхідністю їх підготовки є істотним порушенням та призводить до скасування вироку (постанова ВС у справі №643/2909/17 від 24.11.2021).

Оскільки суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає необхідним скасувати судове рішення та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Так як судове рішення ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і не може бути визнано законним, то вимоги апеляційних скарг обвинуваченого, потерпілого та прокурора підлягають частковому задоволенню.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

За таких обставин під час нового судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, вимог кримінального процесуального закону та кримінального закону, необхідно повно, об`єктивно та всебічно дослідити всі обставини кримінального провадження та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 403, 405, 407, 412, 415 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , прокурора Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 27.11.2024 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3