Справа № 175/5004/23
Провадження № 1-кп/175/240/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року с-ще Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю потерпілої: ОСОБА_4

за участю обвинуваченої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000831 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорська Донецької області, громадянки України, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, маючої професійно-технічну освіту, не заміжньої,

обвинуваченої в скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, систематично, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняла по відношенні до своєї матері, тобто особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, психологічне насильство, що призвело до її психологічних страждань.

Так, 06 травня 2023 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинила дії психологічного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_4 та погрожувала їй фізичною розправою, тобто вчинила домашнє насильство, за що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2023 року обвинувачену ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

26 травня 2023 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинила дії психологічного та фізичного насильства, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_4 , погрожувала їй фізичною розправою та декілька разів вдарила по руках, тобто вчинила домашнє насильство, за що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2023 року обвинувачену ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Продовжуючи свої систематичні дії, обвинувачена ОСОБА_5 , 20 липня 2023 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинила дії психологічного насильства, а саме висловлювалася нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_4 та принижувала її, тобто вчинила домашнє насильство.

Внаслідок вказаних вище умисних, систематичних, протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, завдано психологічні (моральні) страждання, які є тривалими, інтенсивними і негативними за своїми проявами.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачена повністю визнала свою провину та погодилася з кваліфікацією вчиненого нею злочину, а прокурор та потерпіла не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченої і потерпілої та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнала повністю та пояснила, що нею дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що у травні липня 2023 року у них з донькою дійсно були сварки, під час яких донька ображала і принижувала її, вдарила декілька разів по рукам, після чого вона викликала поліцію. Згодом вони з донькою примирилися, обвинувачена вибачилася перед нею, вона її простила. Після тих подій жодних подібних випадків більше не було, наразі вони проживають за однією адресою, у них хороші стосунки, донька за нею доглядає. На суворому покаранні не наполягає, просить призначити покарання відповідно до вимог закону.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 не працює, є особою з інвалідністю 3 групи з дитинства, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особистість обвинуваченої та її поведінку, вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, призначивши обвинуваченій покарання (визначене редакцією кримінального закону станом на час розгляду кримінального провадження, як таке, що пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченої) у виді пробаційного нагляду на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті), з покладенням на неї передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обмежень, які встановлені у ч. 5 ст. 59-1 КК України, щодо неможливості призначення покарання у виді пробаційного нагляду, судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченій запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною за ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

На підставі ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (програма для кривдників).

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня постановки її на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 4779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: