Єдиний унікальний номер 448/2274/24
Провадження № 1-кп/448/277/24
В И Р О К

Іменем України

20.12.2024 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування 25.09.2024р. за № 0000332, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Даурія Борзинського району Читинської області рф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, пенсіонера, інваліда ІІ групи,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини вчинення кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження:

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 24 вересня 2024 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись на території подвір`я по АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту із колишньою співмешканкою ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення такій тілесних ушкоджень, наніс їй умисно один удар кулаком правої руки в область обличчя, а саме кісткову частину носа, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 синці па шкірі повік обох очей. Окрім цього, ОСОБА_3 неодноразово схопив обома руками за передпліччя та руки потерпілу ОСОБА_4 стиснувши такі, чим спричинив синець в ділянці правого ліктьового суглобу, п`ять синців на правому передпліччі, синець на долонній поверхні правої кисті. Вищевказані тілесні ушкодження, що були спричинені ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , подану в порядку ч.2 ст.302 КПК України щодо визнання свої винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка написана обвинуваченим у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 у вищевказаній заяві засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_3 , підтверджено його згоду із встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Також до обвинувального акту додана письмова заява потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначила, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників справи, а також згідна з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України.

Як вбачається з наданих матеріалів досудового розслідування, до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінального проступку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

На підставі ст.ст.302, 381, 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Так, за результатами спрощеного провадження судом досліджено, що встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, останній беззаперечно визнав свою вину і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а тому суд вважає їх доведеними.

Отже, саме з підстав вищевикладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодженні потерпілій ОСОБА_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнається: щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи із якою винний перебував у сімейних відносинах.

Судом також враховується характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, що обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має незадовільний стан здоров`я інвалід ІІ групи, його роль у скоєному кримінальному правопорушенні та поведінку до і після вчинення такого - обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нового кримінального правопорушення, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Саме такий вид покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, - обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено кримінальний проступок, та майнового стану, судом, у відповідності до вимог ч.2 ст.53 КК України, визначається розмір призначеного покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , не обирався, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не звертався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду відповідно до ч.1 ст.394 КПК України, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1