Справа №359/2270/25
Провадження №1-в/359/166/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та в режимі ВКЗ, клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекистану, засудженого за вироком Подільського районного суду міста Києва від 01.02.2023 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією майна,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

29.01.2025 засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він за час відбування покарання зробив для себе висновки, став на шлях виправлення, має 3 заохочення, стягнення, які були отримані ним на початку відбування покарання, вже погашені у встановленому законом порядку. В установі працевлаштований, відношення до праці сумлінне. Відбув необхідну частину строку призначеного покарання. Сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для задоволення його клопотання.

Засуджений в судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив задовольнити.

Представник колонії в судовому засіданні при розгляді клопотання поклався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з клопотанням, дослідивши долучені до нього матеріали та особову справу засудженого, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Так, вироком Подільського районного суду міста Києва від 01.02.2023 року ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання: 17.07.2018 року. Кінець строку відбування покарання: 17.07.2025 року.

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_5 судом встановлено, що засуджений підпадає під застосування ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 частини строку покарання. За період відбуття покарання має 3 заохочення та 3 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

З матеріалів клопотання та особової справи вбачається, що засуджений на профілактичному обліку не перебуває. Працевлаштований в установі виконання покарань в дільниці з виготовлення малопомітних перешкод. Відношення до праці сумлінне. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Термін застосування ст. 81 Кримінального кодексу України щодо умовно-дострокового звільнення від покарання - 17.03.2023 року.

Відповідно до оцінки ризиків, рівень ризику вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення низький, рівень ймовірної небезпеки для суспільства - середній.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Законодавцем визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання може бути застосоване за певних умов.

За змістом зазначеного кримінального закону доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Матеріали справи в своїй сукупності свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення.

Як встановлено судом ОСОБА_6 своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення, оскільки неодноразово заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Засуджений працевлаштований, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, має сумлінну поведінку та відношення до праці, що підтверджується матеріалами особової справи.

Засуджений відбув необхідну частину покарання за вироком суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, термін такої пільги настав 17.03.2023 року.

Таким чином, враховуючи думку прокурора, яка в судовому засіданні не заперечувала щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, суд вважає, що матеріали клопотання доводять, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення і відбув необхідну частину призначеного покарання, що становить більше ніж 2/3.

Такі докази є достатніми та допустимими для прийняття позитивного рішення за клопотанням засудженого в частині його умовно-достроково звільнення на невідбуту частину покарання, що становить 4 (чотири) місяці 6 днів.

На підставі викладеного та ст. 81 КК України та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, ст. 158 КВК України, суд

ухвалив:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекистану, засудженого за вироком Подільського районного суду міста Києва від 01.02.2023 року за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією майна, - на невідбуту частину призначеного основного покарання, що становить 4 (чотири) місяці 6 днів позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 14.03.2025 року.

Суддя ОСОБА_1