Справа № 289/1222/23
Номер провадження 1-кп/289/21/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000104 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лутівка, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.06.2015 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст. 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 23.07.2015 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 08.10.2020 з Житомирської виправної колонії №4 по відбуттю строку покарання,

- 20.10.2022 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В кінці квітня 2023 року ОСОБА_4 вирішив незаконно проникнути до житла, а саме житлового будинку ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 з метою крадіжки майна ОСОБА_5 .

З цією метою у квітні 2023 року ОСОБА_4 близько 05:30 години прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за вищевказаною адресою, де без дозволу власника будинку, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, незаконно через незамкнену хвіртку проник на територію подвір`я вказаного домоволодіння.

Після чого без розриву у часі, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до будинку, який знаходиться на території даного домоволодіння та порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла чи іншого володіння особи, ст. 233 КПК України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, якою закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця, протиправно проник до будинку через відчинені вхідні двері, звідки викрав телевізор торговельної марки «Shivaki», моделі «CE14N01», вартістю 266 гривень 67 копійок, та цифровий ефірний приймач (тюнер) торговельної марки «Tiger Т2», моделі «ІPTV 6701», вартістю 361 гривня 90 копійок, всього на загальну суму 628 гривень 57 копійок, тим самим порушив конституційне право недоторканності житла.

Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Крім того, всупереч введеному правовому режиму воєнного стану, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи дані судимості не знятими та непогашеними у встановленому законом порядку, під час відбування іспитового строку покарання за вчинення крадіжки, на шлях виправлення не став та знову, повторно вчинив умисний тяжкий злочини за наступних обставин.

На початку травня 2023 року ОСОБА_4 вирішив вчинити крадіжку з приміщення сараю ОСОБА_6 , який розташований в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

З цією метою, в травні 2023 року ОСОБА_4 близько 08 години прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване за вищевказаною адресою, через незамкнену хвіртку зайшов на територію подвір`я, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи повторно, через незамкнені двері проник у приміщення сараю, звідки таємно викрав велосипед, торговельної марки «Cyclops FR Profi», вартістю 3933 гривні 33 копійки, який виніс з приміщення на вулицю та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив у своїх показаннях скоєння вказаних кримінальних правопорушень за вищенаведених обставин.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з клопотаннями, в яких просять розглянути кримінальне провадження без їх участі, щодо призначення покарання ОСОБА_4 поклалися на розсуд суду, претензій до останнього не мають (а.с. 20, 105).

З врахуванням думки учасників судового провадження щодо можливості з`ясування всіх фактичних обставин справи суд вирішив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілих.

Водночас, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і не має сумнівів у добровільності та істинності їхніх позицій. При цьому, ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла, та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Тому, враховуючи вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, та відсутність обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, на утриманні малолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується, як такий щодо якого компрометуючих даних не має, та приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілих, які при призначенні покарання поклалися на розсуд суду, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Водночас, судом враховується те, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.10.2022 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2 роки, а відтак ОСОБА_4 скоїв інкриміновані кримінальні правопорушення до моменту повного відбуття покарання за цим вироком.

Частиною 1 статті 71 КК України передбачено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується не відбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.10.2022, остаточно призначивши покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз у розмірі 2868 грн. 00 коп.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов потерпілими не заявлено. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.10.2022 та остаточно призначити йому покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного виконання вироку.

Речові докази, а саме:

- телевізор торговельної марки «Shivaki», моделі «CE14N01» та цифровий ефірний приймач (тюнер) торговельної марки «Tiger Т2», моделі «IPTV 6701», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області повернути власнику ОСОБА_5 ;

-велосипед торгівельної марки «Profi», моделі «Cyclops FR 26», який повернуто на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 2868 (два тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7