1-кп/465/764/25
Вирок

Іменем України

10.01.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Конотоп Сумської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше судимого, востаннє вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.07.2023 за ч.4 ст.185 КК України до 6 років позбавлення волі (звільненого умовно-достроково),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 22.11.2024 року близько 15:45 год., перебуваючи на ринку "Привокзальний", що за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 155, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, викрав у ОСОБА_6 сумку коричневого кольору із чорними вставками, в якій знаходився гаманець із грошовими коштамиу сумі 10000,00 грн. та 20 злотих (що згідно з курсом НБУ станом на 22.11.2024 становило 200,00 грн.), ключі від квартири та банківську карту АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 10200,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю. Суду показав, що 22.11.2024 року, перебуваючи на ринку "Привокзальний" викрав жіночу сумку, в якій знаходився гаманець з грошовими коштами, ключі та банківська карта. З приводу завданої потерпілій матеріальної шкоди зазначив, що готовий відшкодувати таку у повному обсязі, оскільки має на це фінансову можливість, однак на даний момент, перебуваючи під вартою, цього зробити не має змоги.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість стверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Фактичні обставини справи підтверджуються цими доказами та не оспорюються в судовому засідання ні обвинуваченим, ні іншими учасниками процесу. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумніву в добровільності їх позицій, роз`яснивши, що вони в такому випадку позбавляються права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув справу за правилами передбаченими цими нормами.

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, відповідно до довідок №01-17/07/960 від 26.11.2024 та №3416 від 27.11.2024 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, відповідно до довідки №3416 від 27.11.2024 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності та відношення його до скоєного.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.07.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Згідно відомостей Вимоги від 26.11.2024 ОСОБА_4 звільнений 24.05.2024 умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом. Невідбута частина покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.07.2023 становить 4 роки 5 місяців 17 днів.

Згідно ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або частково приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає остаточне покарання за сукупністю вироків.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання про призначення ОСОБА_4 остаточного покарання у виді позбавлення волі із врахуванням вимог ст.71 КК України, що в свою чергу відповідатиме основній меті його призначення - виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде необхідним та достатнім.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Ухвалою слідчого суддіФранківського районного суду м.Львова від 28.11.2024 року у справі №465/9468/24 (провадження №1-кс/465/2023/24) застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.01.2025 включно.

Відтак строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту постановлення ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 28.11.2024.

Оскільки, судом призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ст.370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.07.2023 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 28.11.2024.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази - паспорт громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_6 та банківську карту "Приватбанк" № НОМЕР_1 - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази - компакт-диски DVD-R, на яких містяться відеозаписи з камер відеоспостереження з ринку "Привокзальний", що за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 155 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1