Провадження №11-кп/801/321/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2024 року про звільнення від покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2024 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та його на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнено від покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 липня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом таємного викрадення чужого майна від 06.03.2023 у зв`язку з набранням чинності законом, який усуває кримінальну караність діяння. У решті вирок залишено без змін.

Мотивуючи прийняте рішення місцевий суд зазначив, що вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 липня 2023 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення двох епізодів таємного викрадення майна. При цьому 09.08.2024 набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) та передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Внаслідок прийняття цього закону за одним із епізодів крадіжки (06.03.2023) вартість викраденого майна є нижчою за суму, з якої настає кримінальна караність діяння, що є підставою для звільнення від покарання у цій частині.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.

В апеляційній скарзі захисника засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2024 року через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити рішення, яким пом`якшити покарання, призначивши остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Апеляційна с карга мотивована тим, що місцевий суд застосовуючи положення Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX мав би пом`якшити покарання, призначене вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 липня 2023 року.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Засуджений ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання заяву про розгляд апеляційної скарги у його присутності не подавав. З огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України така обставина не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про звільнення засудженого від призначеного покарання за окремим епізодом таємного викрадення чужого майна у зв`язку з набранням чинності законом, який усуває кримінальну караність діяння.

Місцевим судом установлено, що ОСОБА_7 засуджений 03.07.2023 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі та відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.03.2022 і остаточне покарання визначено у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_7 засуджений за двома епізодами таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, а саме 30.11.2022 на суму 3823 гривні та 06.03.2023 на суму 1312 гривень.

За змістом ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) та передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку, що належить привести у відповідність до закону, який усуває кримінальну караність діяння убачається, що одне із кримінальних правопорушень, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 06.03.2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 гривні, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 гривні.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 гривні (1342х2=2684).

Як убачається зі встановлених місцевим судом фактичних обставин кримінального провадження, діями ОСОБА_7 було заподіяно майнову шкоду потерпілому в розмірі 1312 гривень.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_7 майна за цим епізодом становила 1312 гривень, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 гривні, місцевий суд з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до приписів ч. 2 ст. 74 КК України прийняв вірне рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання саме за цим епізодом.

Разом з тим, цим же вироком ОСОБА_7 був засуджений також за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом таємного викрадення чужого майна, скоєного 30.11.2022 та у цьому випадку вартість викраденого майна становила 3823 гривні.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб також становив 2684 гривні, а 50 відсотків від його розміру відповідно 1342 гривні.

Таким чином, на момент вчинення 30.11.2022 ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 гривні (1342х2=2684).

Однак за обвинуваченням, визнаним судом доведеним, майнова шкода у цьому випадку була більшою (3823 гривень), через що місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування положень ч. 2 ст. 74 КК України.

Також відсутні підстави для звільнення засудженого від покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.03.2022, невідбута частина якого частково приєднана до останнього вироку відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки за епізодом таємного викрадення майна від 07.12.2021 сума майнової шкоди є вищою, аніж два розміри соціальної пільги та складала 4160 гривень.

За наведених обставин суд не знаходить підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2024 року про звільнення засудженого ОСОБА_7 відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України від покарання, призначеного вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 липня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом таємного викрадення чужого майна від 06.03.2023 у зв`язку з набранням чинності законом, який усуває кримінальну караність діяння залишити без змін.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: