Справа № 991/3153/25
Провадження №11-сс/991/281/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 квітня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України,

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді від 11 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ).

Не погодившись із вказаною ухвалою слідчого судді, 15 квітня 2025 року ОСОБА_5 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.04.2025 та постановити нову ухвалу, якою внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за фактом вчинення детективом НАБУ ОСОБА_6 злочинів, передбачених ст. 364, ст. 15 ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК України), розпочати за вказаними фактами досудове розслідування, провести невідкладні слідчі дії попередивши розтрату коштів та матеріальні збитки бюджету.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить розглянути апеляційну скаргу без його участі. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явились, про причини неявки в суд не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. У зв`язку з чим, колегією суддів прийнято рішення розглянути апеляційну скаргу без учасників провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

10.04.2025 ОСОБА_5 звернувся до Вищого антикорупційного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді від 11 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність детективів НАБУ.

Слідчий суддя дійшов висновку, що зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів є незрозумілим чи оскаржує заявник бездіяльність детектива, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України про проведення додаткових слідчих дій в межах кримінального провадження № 0000574 від 07.12.2021, чи бездіяльність детектива, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення, на підставі ст. 214 КПК України. Водночас, зазначення у документі його назви не створює у слідчого судді обов`язку домислювати за заявника суть порушеного питання.

Поряд з цим, заявник не додав до скарги доказів на підтвердження направлення заяви про вчинення злочинів від 05.04.2025 до НАБУ та, відповідно, його отримання адресатом.

Наведені обставини унеможливлюють розгляд порушених заявником питань у скарзі, з огляду на неузгодженість зазначених заявником відомостей та доданих на їх підтвердження матеріалів.

Підсумовуючи, слідчий суддя відзначив, що наразі не встановлено бездіяльності детективів НАБУ, яка може бути оскаржена згідно ст. 303 КПК України, а тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження за його скаргою.

Колегія суддів критично оцінює такі висновки слідчого судді виходячи з наступного.

Згідно вимог КПК України, слідчий суддя, з поміж іншого, повинен з`ясувати чи підлягає скарга розгляду в цьому суді (чи вона підсудна цьому суду).

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_5 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення детективом НАБУ низки кримінальних правопорушень, які, на його думку, підпадають під кваліфікацію ст. 364 КК України (зловживання службовим становищем) та ст. 15 ч. 2 ст. 191 КК України (замах на розтрату чужого майна - заволодіння коштами на відрядження групою осіб). Наявність в діях детектива НАБУ ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, заявник пов`язує із порушенням його права на захист, як підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000574, незаконністю слідчих дій у зазначеному кримінальному провадженні та порушенням детективом процесуальних норм. Наявність в діях детектива НАБУ ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2 ст. 191 КК України, заявник пов`язує із безпідставним, на його переконання, можливим витрачанням бюджетних коштів у ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000574.

Відповідно до ст. 331 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

Згідно з приміткою до ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України і не мають повноважень здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у справах щодо злочинів, які не віднесені до його підсудності.

Отже, при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою слідчому судді, серед іншого, належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді.

В заяві ОСОБА_5 , яка додана ним до скарги, вказує, що:

- він як підозрюваний у кримінальному провадженні № 0000574 відмовляється брати участь в допиті на території Республіки Австрія та не може бути примушеним надавати показання, протилежне є порушенням його права на захист;

- намір сторони обвинувачення провести обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та його родичів є недопустимим;

- детективи намагаються отримати інформацію на підставі статті 93 КПК, хоча такі відомості повинні одержуватися лише на підставі ухвали слідчого судді, що є порушенням процесуальних норм;

- планування відрядження для проведення слідчих (розшукових) дій, які не можуть бути виконані, сприяє розтраті державних коштів.

Зазначені обставини, на переконання заявника, свідчать про наявність в діях детективів НАБУ ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтею 364 та частиною 2 статті 191 КК України.

Зі змісту заяви ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення не вбачається наявність жодної з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, оскільки:

- особи, які, на думку заявника, ймовірно вчинили злочини (детективи НАБУ), не належать до суб`єктів, наведених у пункті 1 ч. 5 ст. 216 КПК України;

- у заяві про злочин заявник не наводить жодних відомостей про розмір предмету кримінального правопорушення чи шкоди, спричиненої злочином;

- заява не стосується вчинення злочинів, передбачених статтею 369, частиною 1 статті 369-2 КК України, щодо службових осіб, визначених у частині 4 статті 18 КК України та у пункті 1 частини 5 статті 216 КПК;

- у ній також не наводяться дані щодо заподіяння чи загрози заподіяння кримінальними правопорушеннями тяжких наслідків охоронюваним свободам та інтересам фізичної або юридичної особи, а також державним чи суспільним інтересам.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про кримінальне правопорушення свідчить про невідповідність її вимогам кримінального процесуального закону, які визначають підсудність Вищого антикорупційного суду.

У цьому контексті колегія суддів також зазначає, що самого посилання у тексті заяви про вчинення злочину на номер статті Особливої частини КК України, який за критерієм «кваліфікації» злочину відповідає умовам предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, автоматично не визначає належність скарги до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, оскільки в цілях перевірки скарги на прийнятність слідчий суддя (суд) аналізує заяву про вчинення злочину на предмет наявності в ній саме відомостей про вчинення злочину, а не формального зазначення у ній лише певного номеру статті КК України.

У скарзі хоча заявник і зазначає, що описані ним події слід кваліфікувати як кримінальні правопорушення, передбачені статтею 364 та частиною 2 статті 191 КК, проте викладені ним відомості у заяві про вчинення злочинів не свідчать про ймовірність такої кваліфікації. У зв`язку із цим відсутня така необхідна ознака предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, передбачена статтею 33-1 КПК України, як приналежність кримінального правопорушення до корупційних.

За таких обставин, правові підстави для розгляду цієї скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду були відсутні, що мало мати своїм наслідком повернення скарги особі, яка її подала.

Згідно вимог ч. 2 ст. 304 КПК України, наслідком порушення правил підсудності є повернення скарги заявнику.

З вказаних підстав слідчий суддя зобов`язаний був повернути ОСОБА_5 його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Беручи до уваги, що слідчий суддя прийняв рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України, а повинен був повернути зазначену скаргу особі, яка її подала (на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України), колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 квітня 2025 року - скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу повернути особі, яка її подала та роз'яснити право на звернення із скаргою до місцевого загального суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 33-1, 216, 303, 304, 309, 405, 407, 422, 532 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 квітня 2025 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 квітня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути особі, яка її подала.

В задоволенні апеляційної скарги в іншій частині - відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3