справа № 462/7643/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000832 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сновичі, Золочівського району, Львівської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, зареєстрований як СПД-ФО, розлучений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 у 2023 році (точний час органом досудового розслідування не встановлено) перебуваючи у м. Слов`янськ, всупереч вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримав (придбав) від невстановленої слідством особи 131 патрон калібру 5,45x39мм до автоматів системи Калашникова АК-74. його модифікацій АКС-74У, та ручних кулеметів РПК-74, які являються боєприпасами до військової вогнепальної нарізної зброї, промислового виготовлення, які придатні до стрільби, а також у невстановлені органом досудового розслідування час та місці знайшов (придбав) 6 (шість) мисливських патронів 12 калібру, промислового виготовлення, які являються боєприпасами до мисливської гладкоствольної зброї 12 калібру, які придатні до стрільби. В подальшому, ОСОБА_4 переніс придбані ним бойові припаси до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав їх до моменту вилучення 26.08.2024 року під час обшуку працівниками ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області в порядку ст.234 КПК України.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд врахувати визнання вини ОСОБА_4 , його характеристику та обставини вчинення кримінального правопорушення та призначити йому покарання із врахуванням особи обвинуваченого та обставин справи із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 263 КК України, так як обвинувачений незаконно придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного.

Згідно роз`яснень даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Вирішуючи питання про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також, суд враховує, що кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна.

Згідно зі ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , як водій приватного підприємства «ТСМ Груп», 25.04.2022 року отримав подяку начальника НОМЕР_1 прикордонного загону полковника ОСОБА_6 за особистий вклад та сумлінне ставлення до виконання завдань із забезпечення територіальної цілісності Державного кордону Україні, надані якісних та вчасних транспортних послуг в якості благодійної допомоги у сфері транспортування військової техніки ІНФОРМАЦІЯ_2 , Наказом від 06.08.2024 року №06/09 ОСОБА_4 , як монтажник ТОВ «СІТІ ГЛАСС Україна», був відряджений до м. Ізмаїл с. Приморське Ізмаїльського району терміном 30 днів для проведення монтажу конструкцій.

Вказані обставини суд визнає такими, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що з червня 2024 року ОСОБА_4 зареєстрований як ФОП та є керівником ТзОВ «Львів Кран Монтаж, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2013 року народження, ОСОБА_8 , 2020 року народження, ОСОБА_8 , 2024 року народження, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, до кримінальної відповідальності притягається вперше /матеріали кримінального провадження арк.69, 70, 72, 74, 75, 76/.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, активно займається волонтерською діяльністю, має на утриманні трьох малолітніх дітей, згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, як і ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, та надано висновок про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та він не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експерта. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Із матеріалів справи вбачається, що документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у справі загалом становлять 3786 /три тисячі сімсот вісімдесят шість/ гривень 4 копійки /матеріали кримінального провадження арк. 59/, які підлягають до стягнення із обвинуваченого на користь держави, оскільки проведення даної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 50, 53, 65-67, 69, 263 КК України, ст. 100, 118, 124, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 /п`ятдесят одну тисячу/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 , 10 серпня 1990 року народження, в дохід держави 3786 /три тисячі сімсот вісімдесят шість/ гривень 4 копійки процесуальних витрат.

Речові докази: 131 об`єкт ззовні схожих на патрони (90 об`єктів із маркуванням «853», 12 об`єктів із маркуванням «27086» та 29 об`єктів «27090»), які знаходилися в шафі, кімнати № 2, вилучено у спецпакет № WAR 1224989; 11 об`єктів ззовні схожих на мисливські набої, які вилучено із поліетиленового пакету «Арсен», що знаходився в кімнаті № 2 та поміщено у спецпакет № WAR 1224986 /матеріали кримінального провадження арк.42, 65/ конфіскувати та передати на потреби Збройних Сил України;

- один змив з предмету зовні схожого на патрон із маркуванням «85-3», який поміщено у паперовий конверт та опечатано пломбою № NPU 3038527, один змив з предмету зовні схожого на патрон із маркуванням «270-86», який поміщено у паперовий конверт та опечатано пломбою № NPU 3038528; один змив з предмету зовні схожого на патрон з маркуванням «270-90», який поміщено у паперовий конверт та опечатано пломбою /матеріали кримінального провадження арк.42/ знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1