Справа № 303/911/25
Провадження № 1-кп/303/131/25
ряд. стат. звіту №314
ВИРОК

28 лютого 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2025 року за №0000028, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 357 КК України,

У С Т А Н О В И В:

05 лютого 2025 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 357 КК України

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що 13 січня 2025 року близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі марки «Audi» моделі «А6» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія і номер НОМЕР_2 зареєстрований на його дружину ОСОБА_6 , зупинився біля будинку №15 по вулиці Свято-Михайлівській в місті Мукачево, де був припаркований автомобіль марки «Skoda» моделі «Rapid» д.н.з. НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_7 , і яким користується потерпілий ОСОБА_8 , де на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_4 помітив сумку з документами, яку він вирішив привласнити, з метою подальшого незаконного використання в особистих цілях.

Реалізуючи свій протиправний умисел на викрадення офіційних документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 взяв до рук керамічну свічку для автомобіля та кинув її в бік пасажирського вікна автомобіля марки «Skoda» моделі «Rapid» д.н.з. НОМЕР_3 , від чого воно розбилося, після чого впевнившись, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав наступні документи: військовий квиток серія і номер НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_8 від 16.07.2007; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Rapid» д.н.з. НОМЕР_5 , виданий на ім`я ОСОБА_7 ; картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_8 ; витяг із наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_8 ; посвідчення водія серія і номер НОМЕР_6 від 09.04.2008 видане на ім`я ОСОБА_8 . Вказані документи є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві та утворюють собою офіційні документи. Крім того, ОСОБА_4 заволодів банківськими картками АТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 , що належать потерпілому ОСОБА_8 , які згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана уповноваженою юридичною особою, з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів офіційними документами, належними ОСОБА_8 .

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення, привласнення офіційних документів.

Крім того, 13 січня 2025 року близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля автомобіля марки «Skoda» моделі «Rapid» д.н.з. НОМЕР_10 , який був припаркований біля будинку №15 по вулиці Свято-Михайлівській в місті Мукачево, що належить на праві власності ОСОБА_7 , і яким користується потерпілий ОСОБА_8 , виник умисел на викрадення паспорта громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_8 , з метою його подальшого використання, у власних цілях, з порушенням законного порядку, установленого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон».

Надалі, достовірно знаючи, що вище зазначений паспорт є важливим особистим документом, який належить іншій особі, реалізували свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 впевнившись, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серія і номер документу ВР523420 від 19.09.2013 Берегівським РВ ГУДМС України в Закарпатській області та став його зберігати при собі, з метою подальшого незаконного використання в особистих цілях.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння паспорту, шляхом викрадення.

У сукупності, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінальних проступків), передбачених ч. 1, ч. З ст. 357 КК України, а саме: викрадення, привласнення офіційних документів та незаконному заволодінні паспорту, шляхом його викрадення.

Між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_8 27 лютого 2025 року укладено угоду про примирення, яку подано у підготовчому судовому засіданні на затвердження суду.

У відповідності до умов вказаної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1, ч. 3 ст. 357 КК України.

Під час укладення угоди про примирення потерпілий та обвинувачений узгодили міру покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, а саме: за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн в дохід держави; за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн в дохід держави.

На підставі вимог ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 850 грн в дохід держави.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 357 КК України, та просив затвердити угоду про примирення, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про примирення укладена ним із потерпілою добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинуваченому зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_8 під час підготовчого судового засідання також просив затвердити угоду про примирення, пояснив, що дана угода укладена ним з обвинуваченим добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, йому зрозумілі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії проступків.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати по справі відсутні.

Арешт накладався на автомобіль «Аudi» моделі «А6» д.н.з. НОМЕР_11 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований за гр. ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_2 та який підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70, 314, 369, 370-371, 373-374, 469, 471, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 357 КК України суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 лютого 2025 року між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні за №0000028 від 13.01.2025.

ОСОБА_9 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:

- за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень в дохід держави;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.

На підставі вимог ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 850 гривень в дохід держави.

Речові докази по справі: автомобіль «Audi» моделі «А6» д.н.з. НОМЕР_11 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований за громадянкою ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_8 серія і номер документу ВР523420 від 19.09.2013; військовий квиток серія і номер НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_8 від 16.07.2007; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Rapid» д.н.з. НОМЕР_5 , виданий на ім`я ОСОБА_7 ; ідентифікайний код, виданий на ім`я ОСОБА_8 ; витяг із наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_8 ; посвідчення водія серія і номер НОМЕР_6 від 09.04.2008 видане на ім`я ОСОБА_8 ; банківські картки «Приватбанку» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 повернути за належністю;

- уламок кераміки від автомобільної свічки, який було виявлено в ході проведення огляду місця події, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2025 на автомобіль марки «Audi» моделі «А6» д.н.з. НОМЕР_11 сірого кольору - скасувати.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч.3 ст.394 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_10