Провадження № 1-кп/175/802/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000566 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Маломихайлівка, Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, працюючого на посаді комерційного директора ТОВ «ТД ММР» (), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що ОСОБА_4 , 19.08.2024 року приблизно о 20:14 год. (більш точний час не встановлено), який знаходився у приміщенні торгівельного залу ТОВ «Епіцентр К», за вищевказаною адресою побачив, що в торгівельному залі поблизу відділення з дитячими товарами знаходиться товарний візок в середині якого розташована жіноча сумка сірого кольору, працівники магазину не звертають на нього увагу і в цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на всій території України введено воєнний стан, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, умисно, з корисних мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються таємними для оточуючих, знаходячись поблизу відділення з дитячими товарами у середині вказаної торгівельної зали, взяв до рук торгівельний візок в середину якого з метою маскування своїх дій поклав торгівельну корзинку, після чого попрямував до відділення з паркетною дошкою у середині вказаної торгівельної зали та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно дістав з жіночої сумки грошові кошти у сумі 6600 (шість тисяч шістсот) гривень, які поклав до кишені своїх штанів. Після чого о 20:38 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) покинув приміщення ТОВ «Епіцентр К», яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., смт.Слобожанське, вул.Логістична, 25.

Заволодівши викраденим майном та маючи реальну можливість ним розпоряджатися, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 6600 (шість тисяч шістсот) гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого, в умовах воєнного стану, тобто ч.4 ст.185 КК України.

02 вересня 2024 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 , за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі за правилами ст.ст. 75, 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими.

Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження поданої угоди, та вважає доведеним у судовому засіданні те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого, в умовах воєнного стану, тобто ч.4 ст.185 КК України.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Угоду від 02 вересня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000566 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 2 (двох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: диск із відеозаписом - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження, грошові кошти - залишити у розпорядженні власника.

Судові витрати відсутні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1