ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2240/24 Номер провадження 11-кп/814/710/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: інша ухвала
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

та захисника засудженого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04 червня 2024 року , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 03.06.2022 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

- відмовдено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого щодо заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке покарання у виді штрафу та у виді виправних робіт.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно ухвали суду Захисник ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у виді штрафу або виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням в дохід держави із заробітку 20% засудженого ОСОБА_8 посилаючись на те, що протягом строку відбування покарання засуджений зарекомендував себе позитивно та відбув більше 1/3 строку покарання.

Суд відмовляючи у задоволенні клопотання зазначив таке.

Матеріалами справи підтверджується, що засуджений відбув 1/3 частини призначеного судом покарання, характеризується позитивно, стягнень не має, має три заохочення та є таким, що та став на шлях виправлення.

В той же час, норми сти.82 КК України передбачають, що більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині цього Кодексу тобто повинно носити строковий характер. Разом із тим, штраф, яким адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить замінити невідбуту частину його покарання носить одноразовий характер. Таким чином, основне покарання у виді штрафу не може бути застосоване судом при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 та ч. 4 ст. 83 КК, бо з системного аналізу наведених положень кримінального закону вбачається, що в зазначених випадках заміна запроваджується лише такими видами покарань, які мають строковий характер.

Враховуючи викладене, суд вважає що в задоволенні клопотання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді штрафу слід відмовити.

Окрім того захисник просив розглянути питання щодо застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджено 03.06.2022 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

З наданої суду копії листа ТОВ «МП «Орбіта» вбачається готовність підприємства працевлаштування ОСОБА_8 ..

Як встановлено судом, на момент розгляду клопотання адвоката невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_8 складає 02 роки 07 місяців 19 днів.

Відповідно до ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років. Отже невідбуте покарання у виді позбавлення волі не може бути замінено на виправні роботи, оскільки невідбуте покарання засудженого перевищує строк два роки, а виправні роботи можуть бути встановлені лише до двох років.

Враховуючи викладене, суд вважає що в задоволенні клопотання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт слід відмовити, оскільки строк не відбутої частини покарання перевищує передбачені законом межі покарання у виді виправних робіт.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі ( з внесеними змінами ) адвокат просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу якою клопотання адвоката АО «Правовий компроміс» ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про заміну невідбутої частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді штрафу або у виді виправних робіт.

На переконання захисника матеріали поданого клопотання в своїй сукупності свідчать, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення і заслуговує згідно ст. 82 КК України, заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким у виді штрафу або у виді виправних робіт строком на два роки із відрахуванням в дохід держави із суми заробітку ОСОБА_8 двадцяти відсотків,

Наявність такої кількості заохочень (за умови відсутності стягнень взагалі) та пояснення представника УВК, характеристика на засудженого, свідчить про уставлене позитивне відношення до праці та позитивну поведінку засудженого ОСОБА_8 та його дійсне ставлення на шлях виправлення. При цьому, необхідно врахувати ту обставину, що засуджений ОСОБА_8 виказує позитивні плани на майбутнє, що, на думку сторони захисту, виражається в тому, що після можливого звільнення з місць позбавлення волі засуджений ОСОБА_8 має наміри працювати, що підтверджується інформацією наданою ТОВ «МП «ОРБІТА».

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні адвокат підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В силу положень ч. 1, 3, 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Таким чином з наведеної норми вбачається, що застосування невідбутої частини покарання більш м`яким потребує для цього наявності двох підстав: матеріальної, яка полягає в тому, що засуджена особа, відбуваючи покарання, хоч ще не виправилася, однак уже стала на шлях виправлення, та формальної, яка означає, що для заміни первісно призначеного покарання особа має відбути його певну частину, що диференціюється залежно від ступеня тяжкості злочину, форми вини, належності злочину до категорії корупційних, наявності судимості, а також того факту, що особа раніше умовно-достроково звільнялась від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року за № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України. Головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

В судовому засіданні слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як встановлено судом першої інстанції, 03 червня 2022 року ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Вирок набрав законної сили 12.12.2022 року. Початок строку відбуття покарання 23.01.2023 року. Кінець строку покарання 23.01.2027 року. Згідно ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`ягким можлива після відбуття 1/3 строку покарання 23.05.2024 року. Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого останній став на шлях виправлення та має бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Матеріалами справи підтверджується, що засуджений відбув 1/3 частини призначеного судом покарання, характеризується позитивно, стягнень не має, має три заохочення та є таким, що та став на шлях виправлення.

В той же час, норми сти.82 КК України передбачають, що більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині цього Кодексу тобто повинно носити строковий характер. Разом із тим, штраф, яким адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить замінити невідбуту частину його покарання носить одноразовий характер. Таким чином, основне покарання у виді штрафу не може бути застосоване судом при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 та ч. 4 ст. 83 КК, бо з системного аналізу наведених положень кримінального закону вбачається, що в зазначених випадках заміна запроваджується лише такими видами покарань, які мають строковий характер.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважає що в задоволенні клопотання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді штрафу слід відмовити.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Окрім того захисник просив розглянути питання щодо застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджено 03.06.2022 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

З наданої суду копії листа ТОВ «МП «Орбіта» вбачається готовність підприємства працевлаштування ОСОБА_8 .

Як встановлено судом, на момент розгляду клопотання ОСОБА_8 , невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_8 складає 02 роки 07 місяців 19 днів.

Відповідно до ст.57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років. Отже невідбуте покарання у виді позбавлення волі не може бути замінено на виправні роботи, оскільки невідбуте покарання засудженого перевищує строк два роки, а виправні роботи можуть бути встановлені лише до двох років.

За таких обставин, місцевий суд, дослідивши обставини провадження, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого щодо заміни невідбутої частини покарання на більш мяке покарання у виді штрафу або у виді виправних робіт.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, не встановлено.

Керуючись ст. ст.376, 405,407,419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 04 червня 2024 року стосовно ОСОБА_10 без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4