Провадження № 1-кп/638/964/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15 серпня 2023 року за № 0001657 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Салинці Немирівського р-ну Вінницької обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді старшого навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , під час проходження військової служби на посаді старшого навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 10.08.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

10.08.2023, під час шикування на території смт. Борова Ізюмського району Харківської області ОСОБА_6 було доведено Наказ командира 1 осб №973 від 04.08.2023 в усному порядку та відповідно до якого останній мав з метою виконання бойового розпорядження командира 68 осбр та забезпечення своєчасного реагування на загрози і зміни в оперативній обстановці, подальшого виконання завдань, щодо відсічі збройної агресії Російської Федерації та для підвищення стійкості оборони і обстановки, що склались в умовах активної підготовки противника до ведення наступних (штурмових дій) нарощування за ним зусиль на основних напрямках і імовірних дій, стійко утримувати взводний опорний пункт.

Однак, солдат ОСОБА_6 , будучи невдоволеним вказаним наказом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що він зобов`язаний виконувати наказ начальника та маючи об`єктивну можливість його виконати, відкрито відмовився виконувати Наказ командира 1 осб №973 від 04.08.2023, а саме 10.08.2023 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи на території смт. Борова Ізюмського району Харківської області, в присутності особового складу військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконувати Наказ командира 1 осб №973 від 04.08.2023 відповідно до якого ОСОБА_6 мав з метою виконання бойового розпорядження командира 68 осбр та забезпечення своєчасного реагування на загрози і зміни в оперативній обстановці, подальшого виконання завдань, щодо відсічі збройної агресії Російської Федерації та для підвищення стійкості оборони і обстановки, що склались в умовах активної підготовки противника до ведення наступних (штурмових дій), нарощування за ним зусиль на основних напрямках і імовірних дій, стійко утримувати взводний опорний пункт, чим вчинив непокору.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.4 ст.402 КК України непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчиненого в умовах воєнного стану.

12 грудня 2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст. 402 КК України у повному обсязі, ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, надав в судовому засіданні пояснення про обставини викладені вище. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 має понести за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене за ч.4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, та на підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у вигляді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.4 ст. 402 КК України за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 402 КК України згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, даних про його особу, який раніше не судимий, обставин, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину при розгляді в суді (відповідно до постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 297/562/17 (провадження № 51-239км18) вказані обставини слід рахувати як альтернативні, незалежні та такі, що можуть існувати одна від одної), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, а тому є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України. ОСОБА_6 згідно даних наданих стороною обвинувачення, вважається раніше не засудженим, а тому слід затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2023 року підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 53680.00 грн.

01 вересня 2023 року ОСОБА_6 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави, що підтверджуються листом ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Відповідно до вимог абз.3 ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Статтею 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Частиною 8 статті 182 КПК України визначено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (ч.11 ст.182 КПК України).

Судом установлено, що з моменту звільнення із-під варти та на день ухвалення вироку, тобто в період дії запобіжного заходу у вигляді застави, обвинувачений ОСОБА_6 виконав покладенні на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст.182 КПК України, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадження відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 12 грудня 2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України, замінити призначене ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком 2 (два) роки.

На підставі п.а ч.1 ст.72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 16.08.2023 по 01.09.2023 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 скасувати після набрання вироком законної сили. Внесену 18.08.2023 на депозитний рахунок заставу в розмірі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень за ОСОБА_6 , справа 642/4678/23 провадження 1-кс/642/2415/23 (АТ КБ «Приватбанк», квитанція № 0.0..1, банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код одержувача 26281249, отримувач: ТУ ДСА України у Харківській області) повернути заставодавцю ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1