печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року

м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000004 від 08.01.2024 за ознаками вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2, 3 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в автомобілі марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримали у повному обсязі.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з тих підстав, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 26.09.2024 було відмовлено слідчому в частині вилучення транспортного засобу та грошових коштів у зв`язку із недоведеністю необхідності такого вилучення. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення комітету з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю, видане на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення «Бюро міжнародних розслідувань», видане на ім`я ОСОБА_7 , не мають безпосереднього відношення до вчинення кримінального правопорушення, а саме збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому ці документи вилучені протиправно. Слідчий також не пересвідчився у належності саме підозрюваному банківських карток та використання їх для вчинення кримінального правопорушення. Крім того, вилучення коштів у сумі 12 600 доларів США відбулося з порушенням Інструкції, оскільки у протоколі обшуку не були вказані серія та номер банкнот, що унеможливлює порівняння цих коштів з банкнотами, виданими для проведення слідчої дії. Адвокат вважає, що в клопотання відсутнє належне обґрунтування та будь-які докази, що вилучені речі та документи відповідають критеріям речового доказу та спеціальної конфіскації. Також звертала увагу на пропуск слідчим строку звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Слідчим відділом Печерського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуальним керівництвом Печерської окружної прокуратури міста Києва проводиться розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 08.01.2024 за ознаками вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307, ч. 2,3 ст. 309 КК України.

03.10.2024 у період часу з 13 год 19 хв по 16 год 08 хв на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, проведено обшук в автомобілі марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

- грошові кошти на загальну суму 12600 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 126 штук, які були поміщені до спец-пакету № PSP 1506674;

- мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , пароль: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_7 , та який поміщено до спец-пакету № PSР 1213890;

- прозорий поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який поміщено до спец-пакету № PSP 1213897;

- експрес тест 07 SCOTT REAGENT у кількості 1 шт., який поміщено до спец-пакету № PSP 1213896;

- прозорий поліетиленовий зіп-пакеті із вмістом порошкоподібної речовини, який поміщено до спец-пакету № PSP 1213889;

- експрес тест 01 MARQUIS REAGENT у кількості 1 шт., який поміщено до спец-пакету № PSP 150667

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , серія НОМЕР_7 , посвідчення водія на імя`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_8 , які поміщені до спец-пакету № PSP 1506678;

- дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_7 , поміщено до спец-пакету № PSP 1506679;

- дві банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , три банківські картки банку «Пумб»: № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , дві банківські картки банку «OTP банку»: НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , банківська картка банку «Raifaisen»: НОМЕР_16 , банківська картка банку «Монобанк» № НОМЕР_17 , банківська картка банку «А-Банк» № НОМЕР_18 , які поміщені до спец-пакету № PSP 1506677;

- посвідчення комітету з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю, видане на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення «Бюро міжнародних розслідувань», видане на ім`я ОСОБА_7 , які вилучені та поміщені до спец-пакету № INZ 2011596;

- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , який поміщено на спеціальний майданчик ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20Б.

04.10.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Мотиви слідчого судді

а) щодо відповідності вилученого майна критерію речового доказу

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

При виявленні та вилученні рухомих речей, що не підлягають державній реєстрації, суд має виходити з: (1) дії презумпції права власності за особою, яка володіє (реально панує, здійснює фактичний контроль над річчю - corpus possessionis); (2) спростування вказаної презумпції можливе за наявності беззаперечних доказів чи їх сукупності (зокрема, рішення суду щодо визнання права власності за іншою особою, письмові докази, дата складання яких мала місце до моменту вилучення та не викликає сумнівів, матеріали фото-, відеофіксації, речові докази тощо); (3) показання свідків та пояснення зацікавлених осіб, за умови обов`язкової письмової форми правочину, не мають братися до уваги при вирішенні питання про спростування презумпції; (4) пояснення сторін оцінюються у співставленні із фактичними обставинами та наданими доказами.

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про відсутність підстав для арешту вилучених грошових коштів як таких, що не стосуються кримінального провадження, оскільки з огляду на обставини розслідуваного злочину, механізм його вчинення та діяльність повідозрюваного, вилучені грошові кошти могли бути набуті кримінально протиправним шляхом та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються у провадженні, а тому відповідають ознакам речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК та на них може бути накладено арешт з метою їх збереження, оскільки наявні ризики, передбачені абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК.

Легальність набуття вилучених в ході проведення обшуку грошових коштів підлягає з`ясуванню органом досудового розслідування та об`єктивно вимагає проведення певних слідчих (розшукових) дій, що не можуть бути проведені у строки вирішення питання про арешт майна.

Натомість повернення вилучених в ході обшуку грошових коштів за обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2,3 ст. 309 КК України без надання органу розслідування можливості з`ясування обставин правомірності їх набуття може призвести до втрати речей, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

При цьому, власник майна та його представник не позбавлені у подальшому права на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у порядку ст. 174 КПК.

У даному випадку для слідчого судді достатнім доказом того, що кошти належать ОСОБА_7 є те, що вони були вилучені з автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яким він фактично користувався, та відсутність доказів законності походження цих коштів та не надання їх стороною захисту під час розгляду справи.

Посилання сторони захисту на порушення вимог п. 7 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом від 27.08.2010 за № 51/401/6664449/471/23/125, на даній стадії досудового розслідування не є перешкодою для накладення арешту на такі кошти та є предметом дослідження отриманих доказів на предмет їх допустимості при розгляді справи суддею по суті.

Щодо телефону та банківських карток - дозвіл на їх вилучення був наданий ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва про обшук по справі № 757/43837/24-к. Вказані речі могли використовуватись для вчинення злочину (здійснення дзвінків, переписки з потенційними «клієнтами», отримання коштів за продані наркотичні засоби), а тому можуть містити інформацію, що має значення для кримінального провадження.

Матеріалами клопотання підтверджено, що транспортний засіб використовувався підозрюваним для перевезення, продажу та розповсюдження наркотичних засобів. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія є приналежними речами до авто.

Щодо відповідності критерію речового доказу дозволу на зброю на ім`я ОСОБА_7 та посвідчення комітету з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю, видане на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення «Бюро міжнародних розслідувань», видане на ім`я ОСОБА_7 , слідчий суддя виходить з такого.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Так, на даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Оскільки на даній стадії досудового розслідування неможливо встановити достовірність виданих на ім`я ОСОБА_7 документів, а саме: посвідчення комітету з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю, посвідчення «Бюро міжнародних розслідувань», та дозвіл на зброю, у досудового розслідування є обґрунтовані підозри вважати, що вказані речі містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а тому також відповідають критерію речового доказу.

Слідчий судді вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою збереження речових доказів, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що все вилучене майно та документи відповідають ознакам речових доказів, тому підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання підлягає задоволенню.

б) Щодо строків звернення слідчим до слідчого судді

Сторона захисту посилається на порушення слідчим строку звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно та строків розгляду слідчим суддею цього клопотання, що, на думку, сторони захисту, є підставою для відмови у накладенні арешту.

Слідчий суддя не погоджується з думкою сторони захисту з огляду на таке.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні (як і для інших підстав для арешту).

Так, такої підстави як пропуск строку на звернення з клопотання про арешт не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів (чи навіть з інших підстав), ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт (частини 1 та 2 статті 173 КПК). Це обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту. Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи для збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.

Відповідно до КПК наслідком пропущення строку на звернення з клопотанням про арешт майна є обов`язок негайно повернути майно особі, у якої воно було тимчасово вилучено. Тобто з моменту спливу встановленого процесуального строку держава в особі відповідних уповноважених органів та посадових осіб не має правових підстав для утримання такого майна. Правові інститути тимчасового вилучення майна та арешту майна є пов`язаними, але відносно автономними з різними цілями та правовими наслідками. Вони стосуються різних аспектів процесу доказування, тимчасове вилучення майна спрямоване на збирання доказів, арешт майна, що визнане речовими доказами, - на забезпечення їх збереження для цілей подальшого дослідження та оцінки судом при прийнятті судового рішення. При цьому правові наслідки можливих порушень процесуальних строків, на думку слідчого судді, лежать в площині юридичної відповідальності (наприклад, цивільно-правова відповідальність за утримання відповідного майна без законних на те підстав або, у разі втрати чи знищення речового доказу (частина 4 статті 100 КПК), дисциплінарна відповідальність прокурора, слідчого за неналежне виконання службових обов`язків, кримінальна відповідальність у разі наявності відповідних підстав, дисциплінарна відповідальність судді.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя зазначає, що вирішення питання щодо арешту майна залежить від того, чи має воно значення доказу в кримінальному провадженні, а не від того, чи своєчасно звернувся слідчий, прокурор з відповідним клопотанням до слідчого судді та строк розгляду даного клопотання. Разом з тим, у випадку порушення стороною обвинувачення обов`язку повернення майна та звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з порушенням встановленого процесуального строку, слідчий суддя при вирішенні такого клопотання має керуватися перш за все нормами інституту арешту майна (глава 17 КПК «Арешт майна»).

Між тим, дослідивши матеріли клопотання слідчий суддя установив, що клопотання про накладення арешту було подане вчасно, а саме: 04.10.2024 засобами поштового зв`язку слідчим ОСОБА_4 на адресу Печерського районного суду м. Києва було направлено клопотання про накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0000004 від 08.01.2024 в кількості 5 шт, тобто наступного дня після проведення обшуку. Відправлення отримане судом 17.10.2024, зареєстровано під вхідним № 137334 та розподілено на слідчу суддю ОСОБА_8 , справа № 757/47965/24-к, яка ухвалою від 17.10.2024 повернула його прокурору для усунення недоліків, встановивши строк для їх усунення протягом 72 год. (а. с. 146-154).

Наступного дня, 18.10.2024, цінним листом з описом вкладення Печерським УП ГУНП в м. Києві засобами поштового зв`язку на адресу Печерського районного суду м. Києва було направлено клопотання про накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0000004 від 08.01.2024 в кількості 5 шт після усунення недоліків.

Клопотання зареєстровано судом 29.10.2024 за вх № 142623, розподілено на слідчу суддю ОСОБА_9 , справа № 757/50142/24-к, яка ухвалою від 12.11.2024 повернула його прокурору для усунення недоліків, встановивши строк для їх усунення протягом 72 год. (а. с. 155-163).

Матеріли клопотання отримані слідчим 13.12.2024 (а. с. 164), в п`ятницю та подані до суду в понеділок 16.12.204.

Отже, органом досудового розслідування строки для звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не пропущені.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведеного 03.10.2024 обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2024 у справі № 757/43837/24-к в автомобілі марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , а саме:

- грошові кошти на загальну суму 12600 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 126 штук, які були поміщені до спец-пакету № PSP 1506674;

-мобільний телефон марки «Samsung» сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , пароль: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_7 , та який поміщено до спец-пакету № PSР 1213890;

- прозорий поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який поміщено до спец-пакету № PSP 1213897;

- експрес тест 07 SCOTT REAGENT у кількості 1 шт., який поміщено до спец-пакету № PSP 1213896;

- прозорий поліетиленовий зіп-пакеті із вмістом порошкоподібної речовини, який поміщено до спец-пакету № PSP 1213889;

- експрес тест 01 MARQUIS REAGENT у кількості 1 шт., який поміщено до спец-пакету № PSP 150667

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , серія НОМЕР_7 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , серія НОМЕР_8 , які поміщені до спец-пакету № PSP 1506678;

- дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_7 , поміщено до спец-пакету № PSP 1506679;

- дві банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , три банківські картки банку «Пумб»: № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , дві банківські картки банку «OTP банку»: НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , банківська картка банку «Raifaisen»: НОМЕР_16 , банківська картка банку «Монобанк» № НОМЕР_17 , банківська картка банку «А-Банк» № НОМЕР_18 , які поміщені до спец-пакету № PSP 1506677;

- посвідчення комітету з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю, видане на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення «Бюро міжнародних розслідувань», видане на ім`я ОСОБА_7 , які вилучені та поміщені до спец-пакету № INZ 2011596;

- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , який поміщено на спеціальний майданчик ГУНП у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20Б.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні № 0000004 від 08.01.2024.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 03.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1