Номер провадження 1-кп/754/502/25
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000916 від 18.10.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, -

за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_5 ,

за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- захисника ОСОБА_6 ,,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В :

08.11.2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000916 від 18.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи призначений наказом від 03.10.2012 № 199 о/с дск ГУ МВС України в Дніпропетровській області на посаду міліціонера відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 5 БМОП «Беркут» ГУ МВС України в Дніпропетровській області (далі - БМОП «Беркут»), та маючи спеціальне звання - «прапорщик міліції», являючись згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 службовою особою та працівником правоохоронного органу, після доставлення учасниками організованої групи до Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 20.01.2014 у період часу з 06 год. 50 хв. до 10 год. 30 хв., перебуваючи на території Деснянського РУ ГУМВС України в місті Києві за адресою: вул. Драйзера, 9б, м. Київ, діючи умисно, усвідомлюючи імовірність подальшого притягнення затриманих до кримінальної відповідальності та взяття під варту, вступив у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою про виконання відведеної йому ролі у вчиненні злочину, в частині надання ОСОБА_3 як свідком, у кримінальному провадженні № 0000179 під час допиту слідчим СВ Деснянського РУ ГУМВС України в місті Києві, завідомо неправдивих показань, поєднаних з обвинуваченням в особливо тяжкому злочині, про нібито протиправні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та вчинення останніми активних дій на порушення громадського порядку та недоторканості працівників міліції.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, міліціонер БМОП «Беркут» ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 20.01.2014, у час наближений до періоду з 16 год. 30 хв. по 18 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні кабінету № 14 Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 9-Б, діючи умисно, в ході допиту в якості свідка у кримінальному провадженні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показань, підписав протокол допиту свідка, складений слідчим СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві в якому містились завідомо неправдиві показання про час, місце, спосіб, інші обставини кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у зв`язку з подіями масових заворушень, які відбувались 19.01.2014 на вул. Грушевського в м. Києві біля стадіону «Динамо» ім. В. Лобановського, в якому зазначено:

«…приблизно о 16 годині цього дня (19.01.2014) я прибув до центрального входу стадіону ім. В. Лобановського, де я побачив що вул. Грушевського навпроти стадіону перекрита автобусами, зі сторони Кабінету Міністрів України, лицем до Європейської площі стояли солдати внутрішніх військ України які були вишикувані в декілька шеренг. По іншу сторону автобусів знаходився великий натовп людей, які постійно голосно кричали які намагалися спровокувати солдатів та працівників міліції. Я разом зі своїми колегами в основному знаходився на пагорбі за інформаційним таблом біля центрального входу на стадіон. Я спостерігав за мітингувальниками які жбурляли в працівників міліції каміння, пляшки з запалювальною сумішшю та піротехнічні засоби, а також інші предмети, в подальшому мітингувальники підпалили транспортні засоби громадян та службовий транспорт співробітників міліції і внутрішніх військ. На вказаному місці ми перебували до 14 години 00 хвилин. 20.01.2014.

В ході ОГП я бачив як працівники міліції які перебували на заходах із затримання окремих громадян які порушували громадський порядок, серед яких я точно впізнав наступних громадян, як мені в подальшому стало відомо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає АДРЕСА_3 НОМЕР_3 , інших данних останній не назвав, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_5 , на протязі останнього місяця проживає

АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований АДРЕСА_6 , мешкає АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований: АДРЕСА_4 НОМЕР_2 .

Вказаних вище осіб я впізнав за рисами обличчя та одягу так як кожен з них вів себе агресивно а саме вказані дії (жбурляння в працівників міліції каміння, пляшок з запалювальною сумішшю, піротехнічні засоби, а також інших предметів. Ці дії вони робили на протязі усього вечора. По суті додати нічого».

При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 жодні протиправні дії, пов`язані з участю у масових заворушеннях не вчинялись, доказів кидання ним пляшок з запалювальною сумішшю, інших предметів у ході досудового розслідування здобуто не було, відповідних речей під час затримання у них не вилучалось, а на вул. Грушевського в м. Києві 19.01.2014 вони в дійсності не затримувалися.

На підставі завідомо неправдивих показань, наданих під час допиту в якості свідка ОСОБА_3 , до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 294 КК України притягнуто ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а в наступному - обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України - завідомо неправдиві показання свідка під час провадження досудового розслідування, поєднані з обвинуваченням в особливо тяжкому злочині, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_3 , перебуваючи 20.01.2014 р., у час наближений до періоду з 16 год. 30 хв. по 18 год. 00 хв., у приміщенні кабінету № 14 Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 9-Б, будучи призначений наказом від 03.10.2012 № 199 о/с дск ГУ МВС України в Дніпропетровській області на посаду міліціонера відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 5 БМОП «Беркут» ГУ МВС України в Дніпропетровській області (далі - БМОП «Беркут»), та маючи спеціальне звання - «прапорщик міліції», згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993, будучи працівником правоохоронного органу, виконуючи функції представника державного озброєного органу виконавчої влади, тобто будучи службовою особою, достовірно знаючи, усвідомлюючи і розуміючи, що право громадян на свободу мирних зібрань гарантується та захищене державою, яка зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію, всупереч вимогам статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 19 жовтня 1973 року № 2148-VIII, щодо права кожного на свободу мирних зібрань, здійснення якого не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб, всупереч положенням статті 39 Конституції України про право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, статті 34 Конституції України про гарантування кожному права на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, а також усупереч статті 15 Конституції України, згідно з якою суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності, жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова, держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України, незважаючи на те, що відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що зокрема 20 січня 2014 року на вул. Грушевського у місті Києві відбувалися збори та мітинги громадян, спрямовані на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України, у яких приймали участь зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та які гарантовані Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України, у порушення перерахованих норм законодавства, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, в частині надання завідомо неправдивих показань, що будуть використані для кримінального переслідування та забезпечить реалізацію злочинного умислу на вчинення дій щодо перешкоджання організації та проведенню подальших мирних зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій в місті Києві, а також на їх припинення шляхом залякування учасників цих заходів та інших осіб і спонукання їх відмовитись від участі в них, шляхом позбавлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 особистої свободи внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності і взяття під варту.

Міліціонер відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 5 БМОП «Беркут» ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за наведених вище обставин та у зазначений спосіб заздалегідь, вступив у змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, від якої отримав інформацію про відведену йому роль і необхідність надання завідомо неправдивих показань відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , бажаючи досягти поставленої мети, діючи в особистих інтересах, які полягали у бажанні задовольнити почуття власної значущості, вислужитись перед власним керівництвом та проявити свою лояльність до нього, а також в інтересах вищих посадових осіб держави, добровільно надав згоду на участь у вчиненні спільних умисних дій, спрямованих на перешкоджання організації та проведенню подальших мирних зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій в місті Києві та інших регіонах, а також на їх припинення шляхом залякування учасників цих заходів та інших осіб і спонукання їх відмовитись від участі в них.

Достовірно знаючи та усвідомлюючи про злочинні наміри вищих посадових осіб держави, а також керівників правоохоронних та судових органів, повне коло яких установлюється у межах досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, у протиправний спосіб протидіяти протестним акціям, які відбувались у місті Києві та інших регіонах України, шляхом незаконного затримання, притягнення до кримінальної відповідальності та в подальшому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою залякування учасників цих заходів та інших громадян і в такий спосіб змусити відмовитись надалі брати в них участь, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою реалізації узгодженого плану злочинних дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді незаконного затримання осіб та припинення у такий спосіб подальших акцій протесту, переслідуючи вказані вище особисті інтереси вчинив умисні дії, спрямовані на перешкоджання проведенню подальших мирних акцій протесту в місті Києві та їх припинення шляхом залякування учасників цих заходів та інших осіб і спонукання відмовитись від участі в них, а саме в ході допиту в якості свідка у кримінальному провадженні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показань, підписав протокол допиту свідка, складений слідчим СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві в якому містились завідомо неправдиві показання про час, місце, спосіб, інші обставини кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у зв`язку з подіями масових заворушень, які відбувались 19.01.2014 на вул. Грушевського в м. Києві біля стадіону «Динамо» ім. В. Лобановського, в якому зазначено:

«…приблизно о 16 годині цього дня (19.01.2014) я прибув до центрального входу стадіону ім. В. Лобановського, де я побачив що вул. Грушевського навпроти стадіону перекрита автобусами, зі сторони Кабінету Міністрів України, лицем до Європейської площі стояли солдати внутрішніх військ України які бул вишикувані в декілька шеренг. По іншу сторону автобусів знаходився великий натовп людей, які постійно голосно кричали які намагалися спровокувати солдатів та працівників міліції. Я разом зі своїми колегами в основному знаходився на пагорбі за інформаційним таблом біля центрального входу на стадіон. Я спостерігав за мітингувальниками які жбурляли в працівників міліції каміння, пляшки з запалювальною сумішшю та піротехнічні засоби, а також інші предмети, в подальшому мітингувальники підпалили транспортні засоби громадян та службовий транспорт співробітників міліції і внутрішніх військ. На вказаному місці ми перебували до 14 години 00 хвилин. 20.01.2014.

В ході ОГП я бачив як працівники міліції які перебували на заходах із затримання окремих громадян які порушували громадський порядок, серед яких я точно впізнав наступних громадян, як мені в подальшому стало відомо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає АДРЕСА_3 НОМЕР_3 , інших данних останній не назвав, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_5 , на протязі останнього місяця проживає

АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований АДРЕСА_6 , мешкає АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований: АДРЕСА_4 НОМЕР_2 .

Вказаних вище осіб я впізнав за рисами обличчя та одягу так як кожен з них вів себе агресивно а саме вказані дії (жбурляння в працівників міліції каміння, пляшок з запалювальною сумішшю, піротехнічні засоби, а також інших предметів. Ці дії вони робили на протязі усього вечора. По суті додати нічого».

При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 жодні протиправні дії, пов`язані з участю у масових заворушеннях не вчинялись, доказів кидання ним пляшок з запалювальною сумішшю, інших предметів у ході досудового розслідування здобуто не було, відповідних речей під час затримання у них не вилучалось, а на вул. Грушевського в м. Києві 19.01.2014 вони в дійсності не затримувалися.

На підставі завідомо неправдивих показань, наданих під час допиту в якості свідка ОСОБА_3 , до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 294 КК України притягнуто ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а в наступному - обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

Міліціонер відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 5 БМОП «Беркут» ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 перешкодив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 організовувати та проводити збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації та спонукав таким чином відмовитися від участі в аналогічних заходах інших громадян.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 340 Кримінального кодексу України, а саме у незаконному перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи призначений наказом від 03.10.2012 № 199 о/с дск

ГУ МВС України в Дніпропетровській області на посаду інструктора-підривника групи кадрового забезпечення БМОП «Беркут» ГУ МВС України в Дніпропетровській області (далі - БМОП «Беркут»), та маючи спеціальне звання - «лейтенант міліції», являючись згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 службовою особою та працівником правоохоронного органу, після доставлення учасниками організованої групи до Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 20.01.2014 у період часу з 06 год. 50 хв. до 10 год. 30 хв., перебуваючи на території Деснянського РУ ГУМВС України в місті Києві за адресою: вул. Драйзера, 9б, м. Київ, діючи умисно, усвідомлюючи імовірність подальшого притягнення затриманих до кримінальної відповідальності та взяття під варту, вступив у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою про виконання відведеної йому ролі у вчиненні злочину, в частині надання ОСОБА_4 як свідком, у кримінальному провадженні № 0000179 під час допиту слідчим СВ Деснянського РУ ГУМВС України в місті Києві, завідомо неправдивих показань, поєднаних з обвинуваченням в особливо тяжкому злочині, про нібито протиправні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та вчинення останніми активних дій на порушення громадського порядку та недоторканості працівників міліції.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, інструктор-підривник групи кадрового забезпечення БМОП «Беркут» ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 20.01.2014, у час наближений до періоду з 18 год. 00 хв. по 19 год. 03 хв., знаходячись у приміщенні кабінету № 14 Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 9-Б, діючи умисно, в ході допиту в якості свідка у кримінальному провадженні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показань, підписав протокол допиту свідка, складений слідчим СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві в якому містились завідомо неправдиві показання про час, місце, спосіб, інші обставини кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у зв`язку з подіями масових заворушень, які відбувались 19.01.2014 на вул. Грушевського в м. Києві біля стадіону «Динамо» ім. В. Лобановського, в якому зазначено:

«…приблизно о 16 годині цього дня (19.01.2014) я прибув до центрального входу стадіону ім. В. Лобановського, де я побачив що вул. Грушевського навпроти стадіону перекрита автобусами, зі сторони Кабінету Міністрів України, лицем до Європейської площі стояли солдати внутрішніх військ України які були вишикувані в декілька шеренг. По іншу сторону автобусів знаходився великий натовп людей, які постійно голосно кричали які намагалися спровокувати солдатів та працівників міліції. Я разом зі своїми колегами в основному знаходився на пагорбі за інформаційним таблом біля центрального входу на стадіон. Я спостерігав за мітингувальниками які жбурляли в працівників міліції каміння, пляшки з запалювальною сумішшю та піротехнічні засоби, а також інші предмети, в подальшому мітингувальники підпалили транспортні засоби громадян та службовий транспорт співробітників міліції і внутрішніх військ. На вказаному місці ми перебували до 14 години 00 хвилин. 20.01.2014.

В ході ОГП я бачив як працівники міліції які перебували на заходах із затримання окремих громадян які порушували громадський порядок, серед яких я точно впізнав наступних громадян, як мені в подальшому стало відомо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає АДРЕСА_3 НОМЕР_3 , інших данних останній не назвав, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_5 , на протязі останнього місяця проживає

АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований АДРЕСА_6 , мешкає АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований: АДРЕСА_4 НОМЕР_2 .

Вказаних вище осіб я впізнав за рисами обличчя та одягу так як кожен з них вів себе агресивно а саме вказані дії (жбурляння в працівників міліції каміння, пляшок з запалювальною сумішшю, піротехнічні засоби, а також інших предметів. Ці дії вони робили на протязі усього вечора. По суті додати нічого».

При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 жодні протиправні дії, пов`язані з участю у масових заворушеннях не вчинялись, доказів кидання ним пляшок з запалювальною сумішшю, інших предметів у ході досудового розслідування здобуто не було, відповідних речей під час затримання у них не вилучалось, а на вул. Грушевського в м. Києві 19.01.2014 вони в дійсності не затримувалися.

На підставі завідомо неправдивих показань, наданих під час допиту в якості свідка ОСОБА_4 , до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 294 КК України притягнуто ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а в наступному - обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України - завідомо неправдиві показання свідка під час провадження досудового розслідування, поєднані з обвинуваченням в особливо тяжкому злочині, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи 20.01.2014, у час наближений до періоду з 18 год. 00 хв. по 19 год. 03 хв.,у приміщенні кабінету № 14 Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 9-Б, будучи призначений наказом від 03.10.2012 № 199 о/с дск ГУ МВС України в Дніпропетровській області на посаду інструктора-підривника групи кадрового забезпечення БМОП «Беркут» ГУ МВС України в Дніпропетровській області (далі - БМОП «Беркут»), та маючи спеціальне звання - «лейтенант міліції», згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993, будучи працівником правоохоронного органу, виконуючи функції представника державного озброєного органу виконавчої влади, тобто будучи службовою особою, достовірно знаючи, усвідомлюючи і розуміючи, що право громадян на свободу мирних зібрань гарантується та захищене державою, яка зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію, всупереч вимогам статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 19 жовтня 1973 року № 2148-VIII, щодо права кожного на свободу мирних зібрань, здійснення якого не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб, всупереч положенням статті 39 Конституції України про право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, статті 34 Конституції України про гарантування кожному права на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, а також усупереч статті 15 Конституції України, згідно з якою суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності, жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова, держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України, незважаючи на те, що відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що зокрема 20 січня 2014 року на вул. Грушевського у місті Києві відбувалися збори та мітинги громадян, спрямовані на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України, у яких приймали участь зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та які гарантовані Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України, у порушення перерахованих норм законодавства, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, в частині надання завідомо неправдивих показань, що будуть використані для кримінального переслідування та забезпечить реалізацію злочинного умислу на вчинення дій щодо перешкоджання організації та проведенню подальших мирних зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій в місті Києві, а також на їх припинення шляхом залякування учасників цих заходів та інших осіб і спонукання їх відмовитись від участі в них, шляхом позбавлення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 особистої свободи внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності і взяття під варту.

Інструктор-підривник групи кадрового забезпечення БМОП «Беркут» ОСОБА_4 за наведених вище обставин та у зазначений спосіб заздалегідь, вступив у змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, від якої отримав інформацію про відведену йому роль і необхідність надання завідомо неправдивих показань відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , бажаючи досягти поставленої мети, діючи в особистих інтересах, які полягали у бажанні задовольнити почуття власної значущості, вислужитись перед власним керівництвом та проявити свою лояльність до нього, а також в інтересах вищих посадових осіб держави, добровільно надав згоду на участь у вчиненні спільних умисних дій, спрямованих на перешкоджання організації та проведенню подальших мирних зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій в місті Києві та інших регіонах, а також на їх припинення шляхом залякування учасників цих заходів та інших осіб і спонукання їх відмовитись від участі в них.

Достовірно знаючи та усвідомлюючи про злочинні наміри вищих посадових осіб держави, а також керівників правоохоронних та судових органів, повне коло яких установлюється у межах досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, у протиправний спосіб протидіяти протестним акціям, які відбувались у місті Києві та інших регіонах України, шляхом незаконного затримання, притягнення до кримінальної відповідальності та в подальшому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою залякування учасників цих заходів та інших громадян і в такий спосіб змусити відмовитись надалі брати в них участь, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою реалізації узгодженого плану злочинних дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді незаконного затримання осіб та припинення у такий спосіб подальших акцій протесту, переслідуючи вказані вище особисті інтереси вчинив умисні дії, спрямовані на перешкоджання проведенню подальших мирних акцій протесту в місті Києві та їх припинення шляхом залякування учасників цих заходів та інших осіб і спонукання відмовитись від участі в них, а саме в ході допиту в якості свідка у кримінальному провадженні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показань, підписав протокол допиту свідка, складений слідчим СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві в якому містились завідомо неправдиві показання про час, місце, спосіб, інші обставини кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у зв`язку з подіями масових заворушень, які відбувались 19.01.2014 на вул. Грушевського в м. Києві біля стадіону «Динамо» ім. В. Лобановського, в якому зазначено:

«…приблизно о 16 годині цього дня (19.01.2014) я прибув до центрального входу стадіону ім. В. Лобановського, де я побачив що вул. Грушевського навпроти стадіону перекрита автобусами, зі сторони Кабінету Міністрів України, лицем до Європейської площі стояли солдати внутрішніх військ України які бул вишикувані в декілька шеренг. По іншу сторону автобусів знаходився великий натовп людей, які постійно голосно кричали які намагалися спровокувати солдатів та працівників міліції. Я разом зі своїми колегами в основному знаходився на пагорбі за інформаційним таблом біля центрального входу на стадіон. Я спостерігав за мітингувальниками які жбурляли в працівників міліції каміння, пляшки з запалювальною сумішшю та піротехнічні засоби, а також інші предмети, в подальшому мітингувальники підпалили транспортні засоби громадян та службовий транспорт співробітників міліції і внутрішніх військ. На вказаному місці ми перебували до 14 години 00 хвилин. 20.01.2014.

В ході ОГП я бачив як працівники міліції які перебували на заходах із затримання окремих громадян які порушували громадський порядок, серед яких я точно впізнав наступних громадян, як мені в подальшому стало відомо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає АДРЕСА_3 НОМЕР_3 , інших данних останній не назвав, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_5 , на протязі останнього місяця проживає

АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований АДРЕСА_6 , мешкає АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований: АДРЕСА_4 НОМЕР_2 .

Вказаних вище осіб я впізнав за рисами обличчя та одягу так як кожен з них вів себе агресивно а саме вказані дії (жбурляння в працівників міліції каміння, пляшок з запалювальною сумішшю, піротехнічні засоби, а також інших предметів. Ці дії вони робили на протязі усього вечора. По суті додати нічого».

При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 жодні протиправні дії, пов`язані з участю у масових заворушеннях не вчинялись, доказів кидання ним пляшок з запалювальною сумішшю, інших предметів у ході досудового розслідування здобуто не було, відповідних речей під час затримання у них не вилучалось, а на вул. Грушевського в м. Києві 19.01.2014 вони в дійсності не затримувалися.

На підставі завідомо неправдивих показань, наданих під час допиту в якості свідка ОСОБА_4 , до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 294 КК України притягнуто ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а в наступному - обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

Інструктор-підривник групи кадрового забезпечення БМОП «Беркут» ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 перешкодив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 організовувати та проводити збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації та спонукав таким чином відмовитися від участі в аналогічних заходах інших громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ст. 340 Кримінального кодексу України, а саме у незаконному перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою, за попередньою змовою групою осіб.

14.11.2024 року від обвинуваченого ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. При цьому, до вказаного клопотання додано заяву ОСОБА_4 , згідно якої обвинувачений вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнає в повному обсязі, з наслідками закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності ознайомлений, усвідомлює той факт, що закриття не є виправданням, тобто не є реабілітуючою підставною. Крім того, 15.11.2024 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката Сімонова надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також їх захисники, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст. 49 КК України підтримали. При цьому, обвинувачені заперечили свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, проте бажають, щоб суд задовольнив клопотання, підтвердили, що їм зрозумілі підстави та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також підтвердили, що їм зрозуміло віднесення даної підстави закриття до нереабілітуючих підстав.

Прокурор заперечував проти звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України, посилаючись на відсутність правових підстав для звільнення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

28.01.2025 року стороною обвинувачення надано суду для долучення до матеріалів справи письмову думку потерпілого ОСОБА_10 , який заперечує проти звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до суду не з`явились, про день та час проведення підготовчого судового засідання повідомлені належним чином, шляхом поштового направлення судових повісток, а також розміщення відповідних оголошень на офіційному сайті Деснянського районного суду м. Києва.

Як убачається з відповіді Державної прикордонної служби України від 03.05.2025 за №19/582-25 судом встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виїхав за межі України через аеропорт Бориспіль термінал D- 02.02.2022 року, характеристика T3: 9234 Київ-Софія, до цього часу ОСОБА_9 на територію України не повертався. При цьому, інформація стосовно перетину кордону України іншими потерпілими у Держаної прикордонної служби України відсутня.

Практикою Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, за для дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, з метою недопущення порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників судового провадження, суд вважає за можливе проводити підготовче судове засідання у відсутність потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Заслухавши учасників судового розгляду, судом встановлено таке.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Аналіз вищевказаних правових норм дозволяє дійти до висновку, що матеріально-правовими підставами для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України), а процесуально-правовими - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Визнання ж обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання вини є правом, а не обов`язком обвинувачених, а тому невизнання ними вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації права обвинуваченого на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням особи своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.03.2020 р., у справі № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19.

Відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України (у редакції Закону від 16.05.2013 року), як завідомо неправдиві показання свідка під час провадження досудового розслідування, поєднані з обвинуваченням в особливо тяжкому злочині, вчинені за попередньою змовою групою осіб. Санкцією даної статті, у редакції Закону передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Окрім того, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані ч. 2 ст. 28 ст. 340 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 16.05.2013 року), а саме як незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою, за попередньою змовою групою осіб. Санкцією даної статті (в редакції Закону від 16.05.2013 року) передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк.

Крім того, відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України (у редакції Закону від 16.05.2013 року), як завідомо неправдиві показання свідка під час провадження досудового розслідування, поєднані з обвинуваченням в особливо тяжкому злочині, вчинені за попередньою змовою групою осіб. Санкцією даної статті, у редакції Закону передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Окрім того, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані ч. 2 ст. 28 ст. 340 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 16.05.2013 року), а саме як незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою, за попередньою змовою групою осіб. Санкцією даної статті (в редакції Закону від 16.05.2013 року) передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону від 16.05.2013 року) кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 384, ст. 340 КК України, є злочинами середньої тяжкості.

Відповідно до положень ст. 12 КК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VII) кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 384, ст. 340 КК України, є нетяжкими злочинами середньої тяжкості.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (як в редакції Закону від 16.05.2013) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (як в редакції Закону від 22.11.2018) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, у разі вчинення нетяжкого злочину.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а стороною обвинувачення було інкриміновано вчинення протиправного діяння - 20.01.2014 року, суд прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим для суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, події злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , мали місце 20.01.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Стороною обвинувачення не наведено даних на підтвердження умисного вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності. Враховуючи викладене, будь-яких даних про те, що перебіг давності переривався, судом не встановлено.

За таких обставин, строки давності притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, закінчились 20.01.2019 року

Враховуючи вищевикладене, а також згоду обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на їх звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, зважаючи на наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а обвинувачені звільненню від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000916 від 18.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (в редакції Закону України від 16.05.2013), ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, а також за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (в редакції Закону України від 16.05.2013), ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1