Провадження № 1-кп/554/548/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» березня 2025 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0000693 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рига, Латвія, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, інваліда 2 групи, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

законного представника особи, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

12.11.2024 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , неподалік будинку, що за адресою: м. Полтава, вул. 23-го вересня, 1, на землі знайшов згорток обмотаний липкою стрічкою чорного кольору з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, масою 0,343 г. В той же час, ОСОБА_3 знайдений згорток з психотропною речовиною - PVP помістив до лівої кишені своєї куртки, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено та почав незаконно зберігати при собі.

Після чого, 12.11.2024, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , проходячи по вул. 23 Вересня, у м. Полтава, неподалік буд. 1, незаконно зберігаючи, шляхом прихованого носіння в лівій кишені куртки, набуту задля особистого вживання психотропну речовину - PVP, був зупинений, з метою перевірки документів, працівниками Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, яким у ході опитування, на вимогу, повідомив про наявність у нього відповідної психотропної речовини. Після цього, в період часу з 14 години 40 хвилин по 14 годину 47 хвилин, в ході проведення працівниками поліції огляду місця події, а саме території, що неподалік будинку №1 по вул. 23 Вересня в м. Полтаві, у ОСОБА_3 виявлено та вилучено, з лівої кишені куртки, в яку останній був одягнутий, згорток обмотаний липкою стрічкою чорного кольору, в якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина PVP, масою 0,343 г.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому поярку, зазначивши, що, ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря психіатра в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» відокремлений підрозділ - Обласна консультативна психоневрологічна клініка зі стаціонаром №1, з діагнозом шизофренія, параноїдна форма. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №724 від 11.12.2024 встановлено, що ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїчної форми, галюцинаторно-параноїдний синдром, ускладненої епізодичним вживанням канабіноїдів і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії, параноїдної форми, стан нестійкої медикаментозної ремісії з помірно вираженим апато-абулічним дефектом, ускладнену епізодичним вживанням канабіноїдів. Наявний у ОСОБА_3 психічний розлад позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру не пов?язаних з госпіталізацією. За таких обставин ОСОБА_3 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України, а отже, до останнього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Враховуючи вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння наявне психічне захворювання, а також висновок експерта, ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру не пов?язаних з госпіталізацією, тобто амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Особа, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 12.11.2024 року, приблизно о 13 годині неподалік будинку №1 по вул. 23-го вересня в м. Полтава знайшов згорток з психотропною речовиною, поклав собі до лівої кишені куртки та зберігав там. Приблизно о 14 годині його зупинили працівники поліції, на їх питання, він їм повідомив, що має заборонену речовину при собі та добровільно видав її. В скоєному розкаюється, зазначив, що більше таке не повториться. Також, не заперечував щодо клопотання прокурора, зазначив, що він має психічну хворобу, однак вживає ліки, відвідує лікаря.

Законний представник особи, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 просить розглянути на розсуд суду.

Захисник адвокат ОСОБА_6 також не заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши доводи клопотання, думку ОСОБА_3 та його законного представника, думку захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Так, обставини суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , окрім показань самого ОСОБА_3 , підтверджуються письмовими доказами, зібраними у кримінальному провадження та дослідженими під час судового розгляду, а саме:

Протоколом огляду місця події від 12.11.2024 року, а також доданою до нього фототаблицею та відеозаписом, який мається на оптичному диску, з яких вбачається, що місцем огляду є відкрита ділянка місцевості напроти будинку, що за адресою м. Полтава, вул. 23-вересня, 1, де працівниками поліції зупинено ОСОБА_3 , який повідомив, що при собі зберігає заборонену речовину, В подальшому ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції з лівого карману куртки згорток з ліпкою стрічкою чорного кольору, який було поміщено до паперового сейф-пакету «Національної поліції України». Також ОСОБА_3 надав для огляду власний мобільний телефон Нокіа, який було оглянуто та повернуто власнику.

Висновком судового експерта № СЕ-19/117-24/19882-НЗПРАП від 14 листопада 2024 року, відповідно до якого, надана на дослідження кристалічна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса PVP становить 0,343 гр.

Постановою про визнання речових доказів від 13.11.2024, відповідно до якої згорток з ізоляційною стрічкою чорного кольору, в якому ймовірно наркотична речовина, визнано речовим доказом та передано на зберігання до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у незаконному придбанні та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується незадовільно, є інвалідом 2 групи, вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані наркотичного сп?яніння.

Згідно довідки КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР Відокремлений підрозділ - Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка з стаціонаром №1» від 19.11.2024, ОСОБА_3 15.10.2024 року звертався за медичною допомогою, діагноз: «Шизофренія параноїдна форма».

Згідно довідки КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР від 20.11.2024, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 20.11.2010 по 18.02.2011 з діагнозом: «Шизофренія параноїдна форма».

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерти № 724 від 11.12.2024 року, ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване протиправне діяння страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїчної форми, галюцинаторно-параноїдний синдром, ускладненої епізодичним вживанням канабіноїдів і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії, параноїдної форми, стан нестійкої медикаментозної ремісії з помірно вираженим апато-абулічним дефектом, ускладнену епізодичним вживанням канабіноїдів і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов?язаних з госпіталізацією. ОСОБА_3 не страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Відповідно до ст. 18 КК України су?єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч.1 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

З вимог ч. 2 ст. 19 КК України вбачається, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов?язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України).

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги (ч.2 ст. 94 КПК України)

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку (ч.3 ст. 94 КК України).

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду (ч.4 ст. 94 КК України).

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду (ч.5 ст. 94 КК України).

Відповідно до ч.1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру. Встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження. Якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру. Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку (ч.ч. 2-5 ст. 513 КПК України).

Таким чином, судом встановлено, що мало місце суспільно небезпечні діяння, а саме вчинений кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, вказаний кримінальний проступок вчинений саме ОСОБА_3 , який страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдної форми, стан нестійкої медикаментозної ремісії з помірно вираженим апато-абулічним дефектом, ускладнену епізодичним вживанням канабіноїдів і за своїм психічним станом на час вчинення інкримінованого кримінального проступку не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними і позбавлений такої здатності по теперішній час.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, у відповідності до вимог ч.1 ст. 94 КК України, суд враховує характер та тяжкість захворювання ОСОБА_3 , тяжкість вчиненого діяння, яке є кримінальним проступком, його психічний стан, ступень небезпечності для себе та інших осіб, а також висновки судово-психіатричного експерти № 724 від 11.12.2024 року, а також вимоги ч.2 ст. 94 КПК України.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки останній за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, у стані неосудності, а отже потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру не пов?язаних з госпіталізацією.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання немає.

Також, у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати на залучення експерта у розмірі 2 387,70 грн. у відповідності до наданої довідки.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 18, 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 512-513, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000693 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-згорток з ізоляційною стрічкою чорного кольору, який, згідно постанови про визнання речовим доказом від 13.11.2024 року зберігається в камері зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 /тридцяти/ днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1