Дата документу 27.02.2025 Справа № 333/5334/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/5334/23 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/48/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 27 лютого 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 липня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014 від 21 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України та накладено арешт на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060) зареєстровану за ОСОБА_7 (картка платника податків: НОМЕР_1 ) з встановленням заборони відчуження та розпорядження вказаним майном,

за участю прокурора ОСОБА_9 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 липня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014 від 21 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України, та накладено арешт на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), зареєстровану за ОСОБА_7 (картка платника податків: НОМЕР_1 ) з встановленням заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведена необхідність застосування арешту на майно, зазначеного у клопотанні, з метою його збереження, оскільки воно має доказове значення у цьому кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою скасувати арешт на квартиру у частині заборони відчуження і розпорядження.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що клопотання слідчого про арешт майна, яке належить ОСОБА_7 , розглядалось судом 17 липня 2023 року без його повідомлення та участі, як власника майна, оскільки органом досудового розслідування була подана відповідна заява. Оскаржувану ухвалу він, як представник власника майна отримав у суді - 28 листопада 2024 року.

На думку апелянта, арешт на квартиру, власником якої є ОСОБА_7 , накладено передчасно, необґрунтовано та у подальшому застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Зауважує, що ОСОБА_7 відношення або причетності до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України, процесуального статусу підозрюваного, або обвинуваченого у кримінальному провадженні немає, його право приватної власності на зазначену квартиру ніким не оспорюється та не було визнано недійсним у передбаченому Закону порядку.

Зазначає, що ОСОБА_7 08 червня 2023 року згідно з укладеним нотаріальним договором купівлі продажу, оплатно придбав квартиру у ОСОБА_10 . Також у договорі у п.7 ОСОБА_10 підтвердив перед нотаріусом відсутність осіб, які згідно із законом мали б на неї право.

Вважає, що квартира не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а факт визнання її речовим доказам не є підставою для накладення арешту на неї.

Вказує, що оскаржувана ухвала не містить будь-яких даних на обґрунтування підстав для накладення арешту на майно.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до суду із цим клопотанням про арешт майна. Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000014 від 21 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа надала підроблений акт про проведення аукціону з реалізації майна від 26 жовтня 2012 року для подальшої реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 07 липня 2023 року до Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_11 , про те що невстановлені особи за попередньою змовою, шляхом перереєстрації право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділи зазначеною квартирою та особистими речами останньої.

Згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, встановлено, що 19 травня 2023 року за ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) від 19 травня 2023 року №218, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12 , зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Указане свідоцтво видане ОСОБА_12 на підставі акту про проведення аукціону з реалізації майна, складеного 26 жовтня 2012 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_13 .

Попередніми власниками указаної квартири були ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 15 листопада 1994 року Виконавчим комітетом Комунарської районної ради народних депутатів міста Запоріжжя та зареєстрованого 03 липня 1995 року Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації».

Опрацюванням системи електронних торгів «Сетам» установлено, що упродовж 2012 року торги з продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , не проводились.

Згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не були боржниками у виконавчих провадженнях.

Таким чином, указане може свідчити про реєстрацію право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_10 з використанням підробленого акту про проведення аукціону з реалізації майна від 26 жовтня 2012 року.

В ході досудового розслідування проведено тимчасовий доступ до речей і документів, які перебували у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_12 , згідно з якими останнім здійснено оформлення права власності на об`єкт житлової нерухомості квартиру, реєстраційний номер 060, за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивченням матеріалів тимчасового доступу встановлено, що проведений аукціон з реалізації майна від 26 жовтня 2012 року проводився в рамках виконавчого провадження №34072258, а акт державного виконавця про проведення аукціону з реалізації майна видано на підставі протоколу №1 від 15 жовтня 2012 року про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

В подальшому отримано відповідь Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №26734/7 від 12 липня 2023 року, згідно якої за даними АСВП то розділу АСВП «Спецрозділ» на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №34072258 боржником за яким була ОСОБА_18 на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 19 травня 2023 року зареєстрована за ОСОБА_10 , після чого 08 червня 2023 року перереєстрована на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ).

Нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , стала об`єктом кримінально протиправних дій - кримінального правопорушення за ч.3ст.190 КК України (кримінального правопорушення проти власності), досудове розслідування якого здійснюється в рамках кримінального провадження №0000014 від 21 червня 2023 року. Таким чином, це нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Сукупність вказаних обставин стала підставою для прийняття постанови прокурора, якою зазначене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000014 від 21 червня 2023року.

З метою збереження доказів у цьому кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку колегії суддів, строк на апеляційне оскарження апелянтом не порушено, у зв`язку з тим, що клопотання слідчого про арешт майна розглядалось слідчим суддею 17 липня 2023 року без повідомлення та участі власника майна - ОСОБА_7 , оскільки прокурором була подана відповідна заява. Оскаржувану ухвалу представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 отримав у суді 28 листопада 2024 року. 29 листопада 2024 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді; аргументи власника майна та його представника адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, відділом поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000014 від 21 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа надала підроблений акт про проведення аукціону з реалізації майна від 26 жовтня 2012 року для подальшої реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

07 липня 2023 року до Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_11 , про те що невстановлені особи за попередньою змовою, шляхом перереєстрації право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділи зазначеною квартирою та особистими речами останньої.

Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 19 травня 2023 року зареєстрована за ОСОБА_10 , після чого 08 червня 2023 року перереєстрована на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_7 .

Таким чином, нерухоме майно - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , стала об`єктом кримінально протиправних дій - кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України.

Постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_19 від 13 липня 2023 року, вказана квартира визнана речовим доказом, у кримінальному провадженні №0000014 від 21 червня 2023 року.

13 липня 2023 року слідчий відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_19 звернулася до суду першої інстанції з клопотання про накладення арешту на вищевказану квартиру.

На підтвердження доводів клопотання слідчого наданий витяг з ЄРДР за №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України; рапорт прокурора від 21 червня 2023 року; запит дізнавача від 28 червня 2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 07 липня 2023 року; «договор найма жилого помещения» від 05 листопада 2021 року; договір найму житлового приміщення від 05 листопада 2021 року; заява ОСОБА_20 від 21 травня 2023 року; свідоцтво про шлюб; додаткову угоду до договору найму житлового приміщення; копія ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2023 року; протокол тимчасового доступу до речей і документів; заява нотаріуса від 19 травня 2023 року; акт державного виконавця про проведений аукціон з реалізації майна від 26 жовтня 2012 року; протокол №1 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна; постанову про відкриття виконавчого провадження від 31 серпня 2012 року; постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 19 вересня 2013 року; заява ОСОБА_11 від 07 липня 2023 року; постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 12 липня 2023 року; відомості з державного реєстру речових прав; постанову про приєднання до справи предметів в якості речових доказів від 13 липня 2023 року та інші копії документів, які підтверджується необхідність зазначеного арешту.

З метою збереження доказів та запобігання можливостям подальшого протиправного відчуження (передачі) зазначеного майна іншим особам з метою перешкоджання кримінальному провадженню, слідчий просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України.

Так, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Зі змісту клопотання убачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 є речовим доказам, у розумінні ст.98 КПК України, як об`єкт кримінально протиправних дій.

З огляду на обставини кримінальних правопорушень, які розслідуються, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання, слідчий належним чином та у відповідності до вимог ст.170-173 КПК України обґрунтував необхідність та можливість накладення арешту на вказану квартиру.

Доводи апелянта про необґрунтованість накладеного арешту, на думку колегії суддів, не є переконливими та спростовуються наявними матеріалами провадження.

З метою збереження речового доказу і було подано зазначене клопотання, що повністю узгоджується з вимогами ст.170 КПК України.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на квартиру, з метою його збереження як доказу, що має значення для встановлення обставин провадження.

На думку колегії суддів, накладення вищевказаного арешту є необхідним заходом забезпечення цього кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя перевірив наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказане у клопотанні майно має доказове значення у цьому провадженні і наявні ризики того, що не накладення вказаного арешту може завадити цьому кримінальному провадженню. Слідчий суд зважив на те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що у доволі короткий проміжок часу після реєстрації права власності за ОСОБА_10 вищевказана квартира була перереєстрована за ОСОБА_7 , також встановлено що наразі вищезазначена квартира знову продається через відкритий Інтернет ресурс «ОЛХ».

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності на майно; без застосування заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (в т.ч. з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже, виходячи з системного аналізу положень кримінального процесуального законодавства, те, що власнику вилученого майна не повідомлено про підозру, само по собі не є обставиною, яка безумовно виключає можливість накладення арешту на таке майно.

В свою чергу, досудове розслідування ще триває та всі обставини провадження мають бути ретельно перевірені в установленому кримінальним процесуальним законодавством порядку. Відповідно, в ході досудового розслідування має перевірятися і версія, викладена в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_7 правомірно та оплатно придбав квартиру у ОСОБА_10 тощо.

Всі докази у провадженні мають оцінюватися у порядку, передбаченому ст.94 КПК України - у їх сукупності за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

В свою чергу, вказана ухвала слідчого судді містить всі відомості, передбачені ст.173 КПК України, та є належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої ухвали.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків слідчого судді теж не спростовують та мають перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.

В ході апеляційного розгляду прокурор зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні наразі ще триває, і потреба в цьому заході забезпечення кримінального провадження не відпала.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства з боку слідчого судді під час розгляду клопотання не убачається.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, та свої висновки належним чином вмотивував.

Наявні в матеріалах провадження відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що слідчим доведено необхідність накладеного арешту, а доводи апелянта про протилежне спростовуються матеріалами провадження.

При цьому, слідчий суддя обрав найменш обтяжливий спосіб накладення арешту, а саме без заборони власнику користуватися вказаним майном.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 липня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014 від 21 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України та накладено арешт на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060), зареєстровану за ОСОБА_7 (картка платника податків: НОМЕР_1 ), з встановленням заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4