Справа № 442/9197/24
Провадження № 1-кп/442/96/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в місті Дрогобичі по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001041 від 09.10.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, не інваліда, має малолітню дитину, яку не утримує, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до своєї гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи на профілактичному обліку у Дрогобицькому РВП ГУНП у Львівському області, як кривдник, 20 вересня 2024 року, приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання із колишньою дружиною ОСОБА_5 та малолітньою дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, умисно вчинив по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство, що носить системний характер, яке виразилось у образах нецензурними словами, нанесенні тілесних ушкоджень та обрізанні волосся проти волі потерпілої.

Так, 20.09.2024 приблизно о 23 год 30 хв., ОСОБА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем спільного проживання із колишньою дружиною ОСОБА_5 та малолітньою дочкою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності своєї малолітньої доньки, умисно вчинив по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , психологічне та фізичне насильство, що носить системний характер, яке виразилось у демонстрації своєї фізичної переваги, приниженні гідності потерпілої, образах її нецензурною ланкою, умисному обрізанню ножицями волосся проти волі потерпілої, нанесенні лівою рукою одного удару в ділянку губ, порізах ножицями ділянки спини потерпілої зліва нижче лопатки, таким чином заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці нижньої щелепи зліва, на підборідді посередині, крововиливу на слизовій нижньої щелепи зліва, саден на спині зліва нижче лопатки, які відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_3 призвели до погіршення якості життя та психологічних страждань ОСОБА_5 , які проявились у вигляді тривоги, страху, порушення сну, неспокою, внаслідок чого відбулося погіршення психічного стану потерпілої та гостра реакція на стрес у вигляді тривожно-депресивної симптоматики, спричинених психологічним стражданням внаслідок дій колишнього чоловіка.

Вищевказані дії ОСОБА_3 є умисними та систематичними, оскільки до того він притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме:

- постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2023 його визнано винним у вчиненні домашнього насильства 17.07.2023 відносно колишньої дружини ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень, який сплачено;

- вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2024 його визнано винним у вчиненні кримінального проступку,передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, а саме в умисному заподіяні легких тілесних ушкоджень 16.09.2024 колишній дружині ОСОБА_5 , та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне систематичне психологічне та фізичне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 в присутності малолітньої доньки ОСОБА_8 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - як домашнє насильство.

31.10.2024між підозрюваним та потерпілою в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами даної угоди потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт.

Потерпіла також просить вказану угоду з обвинуваченим затвердити.

ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_5 , яка претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Потерпіла та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному психологічному та фізичному насильстві щодо співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, а тому його дії правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений раніше судимий, покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкцій ст. 126-1 КК України.

При таких обставинах, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою і призначити узгоджений сторонами вид та розмір покарання обвинуваченому, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався, і до вступу вироку в законну силу підстав для його обрання також немає.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду від 31.10.2024 про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31.10.2024 покарання у виді 240 годин громадських робіт.

На підставі ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід строком на 1 (один) місяць у виді заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства - ОСОБА_5 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1