Справа № 354/401/25
Провадження № 1-кс/354/80/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Яремче

Слідчий суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 16.09.2022р. про закриття кримінального провадження № 0000051 від 16.03.2017 р. за ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Яремчанського міського суду Івано- Франківської області зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову від 16.09.2022р. про закриття кримінального провадження № 0000051 від 16.03.2017 р. за ч. 1 ст. 358 КК України.

В обгрунтування скарги зазначає, що постанова винесена передчасно та суперечить реальним оставинам справи та наявним доказам. Також зазначає, що постанова прийнята всупереч висновків експертиз та не враховані письмові докази, які надані ОСОБА_3 , які вказують на порушників та докази вчинення кримінального правопорушення. Також в матеріалах справи відсутні допити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_7 скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Ознайомившись із матеріалами скарги, вивчивши надані документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Перелік рішень, дій і бездіяльності, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні визначено ст. 303 КПК України. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні відділення поліції № 1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області знаходилось кримінальне провадження № 0000051 від 16.03.2017 р. за ч. 1 ст. 358 КК України.

16.09.2022 року постановою начальника сектору дізнання Відділення поліції №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000051 від 16.03.2017 р. у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

У ч. 2 ст. 9 КПК України закріплено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст. 284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

З урахуванням наведених правових норм таке рішення повинно містити також аналіз слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що були проведені протягом строку досудового розслідування та на яких ґрунтується висновок про відсутність підстав для повідомлення будь-якій особі про підозру.

Натомість оскаржувана постанова містить опис події можливого кримінального правопорушення, перелік проведених експертиз та висновок про те, що вказані правовідносини носять цивільно-правовий характер. У оскаржуваній постанові не зазначено, які у межах цього кримінального провадження проведені слідчі дії.

На думку слідчого судді, у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не обґрунтовано всіх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, при винесенні зазначеної постанови про закриття кримінального провадження не наведено всіх фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, та які спростовують посилання скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження зроблений слідчим поспішно, без ретельної перевірки та встановлення всіх обставин справи.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення слідчого або прокурора, слідчий суддя може постановити ухвалу про скасування такого рішення.

З цих підстав, скаргу про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 16.09.2022р. слід задовольнити.

Керуючись статтями 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 16.09.2022р. про закриття кримінального провадження № 0000051 від 16.03.2017 р. за ч. 1 ст. 358 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000051 від 16.03.2017 р. за ч. 1 ст. 358 КК України повернути до Відділення поліції №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_8