В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - Гавенко О. Л. ,

при секретарі Чуприна О. С.,

за участю прокурора Козаченка І.О.

обвинуваченого ОСОБА_1

захисника обвинуваченого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003617 від 01.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, не одружений, з повною загальною середньою освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України за наступних обставин.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства. Як установлено у ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Встановлено, що 14.11.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, за результатами розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП винесено постанову, яка набрала законної сили 24.11.2023 та відповідно до якої ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Однак ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, умисно підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 04.01.2024 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 продовжуючи умисно не виконувати постанову Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 14.11.2023 достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, умисно підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 17.02.2024, 01.04.2024, 30.04.2024, 26.05.2024, 12.09.2024, 15.09.2024 повторно сідав за кермо та керував автомобілем та зупинявся працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 та притягувався до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП.Крім того, ОСОБА_1 продовжуючи умисно не виконувати вказану постанову Білоцерківського міськрайонним судом Київської області від 14.11.2023, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 31.10.2024, близько 20 години 30 хвилин керував автомобілем марки «BMW 320 I» д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався по вул. Івана Кожедуба 363 м. Біла Церква, Київської області, де був зупинений працівниками поліції на підставі ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Тим самим, ОСОБА_1 17.02.2024, 01.04.2024, 30.04.2024, 26.05.2024, 12.09.2024, 15.09.2024 та 31.10.2024 діючи з мотивів зневаги до судової постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, яка набрала законної сили, умисно не виконує постанову суду, якою позбавлено останнього права керувати транспортними засобами строком на п`ять років.

Своїми діями які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ними 17.12.2024.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 17.12.2024, укладеної прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Козаченком І.О. якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0003282 від 12.10.2024 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_1 у цьому провадженні з іншого боку, в присутності його захисника Олійника О.О., обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, пояснивши про причини вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 8500 грн.

В підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_1 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_1 винуватість визнав добровільно із розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Крім того, судом роз`яснено ОСОБА_1 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 382 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_1 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_1 , передбачена ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_1 , передбачені ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_1 вчинив нетяжкий злочин.

ОСОБА_1 раніше не судимий, не одружений, не працевлаштований. Медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує, що підтверджується відповіддю головного лікаря КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» І.Надточія від 06.11.2024 року за № 1440. Згідно відповіді чальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 від 14.11.2024 року за № ПР/13482 ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку призовників з 08.02.2021 року. ОСОБА_1 поліцейським офіцером громади Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області характеризується позитивно.

Речові докази: автомобіль марки «BMW», моделі «3201» чорного кольору, VIN НОМЕР_3 , 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зв`язку ключів від вказаного автомобіля, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_1 залишити за ОСОБА_1 по приналежності.

Цивільний позов та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 373-376, 394, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 17.12.2024 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 003282 від 12.10.2024 за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України затвердити.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 8500 грн.

Речові докази: автомобіль марки «BMW», моделі «3201» чорного кольору, VIN НОМЕР_3 , 1995 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зв`язку ключів від вказаного автомобіля, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_1 залишити за ОСОБА_1 по приналежності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 не обирався.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: О.Л. Гавенко