УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 січня 2025 року

м. Київ

справа № 308/13931/24

провадження №51-21впс25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула подання Закарпатського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000026стосовно ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів і

встановила:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло подання Закарпатського апеляційного суду про направлення згаданого провадження з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до Вільнянського районного суду Запорізької області.

Суть доводів у поданні зводиться до того, що обвинувальний акт у провадженні стосовно ОСОБА_4 надійшов до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області без додержання правил територіальної підсудності. На обґрунтування позиції в поданні з посиланням на абз. 1 ч. 9 ст. 615 КПК зазначається, що кримінальне правопорушення було вчинене на території Приазовського району Запорізької області, а тому розгляд справимає здійснювати Вільнянський районний суд Запорізької області, якому за Розпорядженням Верховного Суду від 14 вересня 2022 року № 49/0/9-22 (далі - розпорядження) визначено територіальну підсудність судових справ Приазовського районного суду Запорізької області.

У письмовому запереченні на подання прокурор ОСОБА_5 вважає, що виходячи з положень ст. 615 КПК, розгляд кримінального провадженні стосовно ОСОБА_4 має здійснювати Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області, у межах територіальної юрисдикції якого було закінчено досудове розслідування.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду подання, проте вони в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в поданні, долучені до нього та наявні в Суді матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів касаційного кримінального суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 34 вказаного Кодексу кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що це провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

У силу ч. 9 ст. 615 КПК під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, котрий його закінчив, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Цих правил у провадженні № 0000026при його скеруванні до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області не було порушено.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 3 ст. 1102 Кримінального кодексу України; інкриміноване правопорушення вчинено в Приазовському районі Запорізької області, що належить до юрисдикції Приазовського районного суду Запорізької області.

Водночас обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 було складено 22 серпня 2024 року в м. Ужгороді слідчим в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області (адреса: вул. Довженка, 3, м. Ужгород). Зазначений процесуальний документ того ж дня затвердив прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Закарпатської обласної прокуратури, розташованої на вул. Коцюбинського в м. Ужгороді.

Оскільки на момент закінчення досудового розслідування Приазовський районний суд Запорізької області через агресію рф, тобто з об`єктивних причин не здійснював правосуддя прокурор, керуючись альтернативними положеннями ч. 9 ст. 615 КПК, скерував обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, котрий закінчив розслідування.

У поданні не міститься даних про неможливість здійснення правосуддя Ужгородським міськрайонним суду Закарпатської області, а також не наведено обґрунтування порушень ч. 9 ст. 615 КПК чи наявності виняткового випадку, які безспірно є підставою для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.

Видання розпорядження саме собою в розумінні статей 34, 615 КПК у їх взаємозв`язку не зумовлює обов`язкової передачі кримінального провадження до Вільнянського районного суду Запорізької області з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Такий підхід узгоджується з практикою Суду (наприклад, ухвали від 28 лютого, 28 травня 19 листопада 2024 року у справах № 308/16469/23, 607/1154/24, 308/16005/24, відповідно).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що подання Закарпатського апеляційного суду необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів

постановила:

Подання Закарпатського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000026 стосовно ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3