Справа № 461/2691/25
Провадження № 1-кс/461/2161/25
УХВАЛА

Іменем України

08.04.2025 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно

в с т а н о в и в:

старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме на: земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0298, площа 0.0837, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225; 1/2 частку закінченого будівельного об`єкту - житловий будинок, загальною площею 185.3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 04.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Слідчий зазначила, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Слідчий стверджує, що у власності підозрюваного перебуває вищезазначене майно. Відтак, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак у клопотання просили проводити розгляд справи без їх участі.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться майно, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, частиною першою ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 від 12.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_6 , за невстановлених органом досудового розслідуванням обставин, однак не пізніше 12.03.2025, вирішив створити злочинну групу, протиправна діяльність якої полягала в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, до складу якої у невстановлений слідством час та при невстановлених обставинах залучив ОСОБА_5 , з метою керування транспортним засобом марки «Mercedes Sprinter» з номерним знаком НОМЕР_1 під час підготовки та незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також надання вказівок особам, які мають намір незаконно перетнути кордон України, щодо виконання дій з метою уникнення прикордонного контролю у пунктах пропуску.

04.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами виконання доручень оперативними працівниками; протоколом обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом затримання ОСОБА_5 на підставі ст. 208 КПК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Згідно з ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №421231964 щодо суб`єкта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останньому на праві приватної власності належить: земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0298, площа 0.0837, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225; 1/2 частка закінченого будівельного об`єкту - житловий будинок, загальною площею 185.3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060.

Слідчий довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть можливій конфіскації майна підозрюваного у майбутньому.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення, оскільки такий необхідний з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задоволити.

В рамках кримінального провадження № 0000108 від 12.03.2025 накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме на:

земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0298, площа 0.0837, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225;

1/2 частку закінченого будівельного об`єкту - житловий будинок, загальною площею 185.3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1