ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/12563/23

Номер провадження 1-кп/495/196/2025

20 березня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.10.2023 року за №0001216 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровського Одеської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченогоч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в країні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією збройних сил російської федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні продовжувався, востаннє, Указом Президента України від 26.07.2023 за № 451/2023, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб (до 17 листопада 2023 року). Законом України від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Встановлено, що під час дії воєнного стану на території України, ОСОБА_4 , 12.10.2023 приблизно о 06 годинні 00 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи в під`їзді № 7 будинку АДРЕСА_2 , та піднімаючись по сходах на сходинкову площадку між 2 та 3 поверхом помітив велосипед марки «Cross panther», чорного кольору з червоними та білими вставками, який належить ОСОБА_5 . В цей час у нього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись що його дії не будуть помічені потерпілим та мешканцями будинку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки в умовах воєнного стану на території України, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав велосипед марки «Crosspanther», чорного кольору з червоними та білими вставками, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 5733 гри., після чого з місця події зник, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

3. Оцінка доказів.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. ОСОБА_4 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що визнає вину в інкримінованих йому діях, повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті.

Зокрема пояснив, що 12.10.2023 року о 06:00 год. він перебуваючи в під`їзді № 7 будинку АДРЕСА_2 , та піднімаючись по сходах на сходинкову площадку між 2 та 3 поверхом помітив велосипед марки «Cross panther». Впевнившись, що нікого нема він викрав вказаний велосипед та разом з ним покинув під`їзд вказаного будинку.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті доведена.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання: щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено обставини, що обтяжують покарання.

5. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, вину у вчиненому визнав, дійсно щиро розкаявся, заподіяну шкоду повністю відшкодував, позицію потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого та який просив не позбавляти обвинуваченого волі, те, що обвинувачений відповідно до характеристики наданої ДОП СДОП ВП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області зарекомендував себе посередньо, громадський порядок не порушував, скарги від сусідів відсутні, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ст. 185 КК України.

Разом з тим суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, відтак суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання, призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування суд сприймає як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації та обставинах, при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Метою притягнення до кримінальної відповідальності є не тільки покарання, а й виправлення особи, розуміння ним своїх негативних наслідків та виправлення останніх. На думку суду, застосування до обвинуваченого саме такого покарання є найбільш доречним та є тим стримуючим фактором, який буде достатнім для виховання ОСОБА_4 , з урахуванням іспитового строку та певних обмежень, встановлених судом.

6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався і суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому обирати немає необхідності.

Керуючись ст. ст.368,370,371,373,374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт, застосований ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2023 на велосипед марки «Crosspanther», чорного кольору з червоними та білими вставками скасувати, а вказане майно повернути власнику - ОСОБА_5 .

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов та процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1