Провадження № 11-сс/991/817/24
Слідча суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.10.2024 про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000178,

за участю:

підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини

Детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізована антикорупційна прокуратура (далі - САП) здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000178 від 16.04.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 і 4 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

За версією органу досудового розслідування, начальник управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці ОСОБА_6 у період з 06.07.2023 по 24.05.2024 одержав від невстановлених осіб, які діяли в інтересах ТОВ «ЛД Тревелінг», ТОВ «ЄВРО ТРАНС ПОРТАЛ», ТОВ «КВАНТУМ АВТО, ТОВ «ЛАЙН ОУПЕН» та інших невстановлених підприємств-імпортерів неправомірну вигоду в особливо великому розмірі, зокрема, в іноземній валюті в сумі 277 900 доларів США, що згідно з офіційно встановленим Національним банком України курсом гривні до долара США становило 10 445 021 грн та в національній валюті 500 000 грн, що в загальному складає 10 945 021 грн.

03.07.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні: прохання надати неправомірну вигоду для себе та третьої особи та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди у значному розмірі для себе та третьої особи за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; прохання надати неправомірну вигоду для себе та третьої особи та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди у значному розмірі для себе та третьої особи за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; прохання надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе та третьої особи та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третьої особи за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

21.10.2024 детектив НАБУ, за погодженням із прокурором САП, звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду з клопотанням про відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від займаної ним посади.

За результатами розгляду, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою від 23.10.2024 задовольнив клопотання в повному обсязі та відсторонив підозрюваного ОСОБА_6 від посади начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці на два місяці, тобто до 23.12.2024 включно, але в межах строків досудового розслідування.

У своєму рішенні слідчий суддя дійшов висновків, що завдання, для виконання якого детектив звернувся з клопотанням, зокрема, запобігти вчиненню підозрюваним дій, передбачених ст. 157 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), може бути виконане саме шляхом відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від займаної посади для запобігання встановленим ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу (на резолютивну частину оскаржуваної ухвали). Доповнення до апеляційної скарги захисник не подавав.

За змістом апеляційної скарги сторона захисту посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконно, необґрунтованою та невмотивованою, а отже такою, яка підлягає скасуванню з підстав невідповідності викладених у ній висновків слідчого судді фактичним обставинам справи.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник вимоги своєї апеляційної скарги підтримав. Вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з підстав необґрунтованості підозри.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухавши доводи та заперечення учасників судового провадження, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що мають кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 154 КПК України відсторонення від посади як один із заходів забезпечення кримінального провадження може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Згідно з ч. 5 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Положеннями ч. 1 ст. 157 КПК України передбаченого, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб (ч. 2 ст. 157 КПК України).

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді, що орган досудового розслідування довів обставини, що перебування ОСОБА_6 на займаній ним посаді може призвести до настання негативних наслідків та перешкоджатиме здійсненню досудового розслідування. Такий захід як відсторонення від посади необхідний для запобігання можливій протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може: знищити чи підробити речі і документи, що мають значення для досудового розслідування; незаконними засобами впливати на свідків у цьому кримінальному провадженню. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Настання негативних наслідків відсторонення ОСОБА_6 від посади для інших осіб ні слідчий суддя, ні колегія суддів не встановили.

Водночас згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, у межах доводів апеляційної скарги з метою правильного її вирішення, колегія суддів має визначити чи є обґрунтованою підозра ОСОБА_6 щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 .

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 368 КК України. Такого висновку слідчий суддя дійшов на підставі досліджених матеріалів, наданих сторонами обвинувачення і захисту, належно обґрунтував його, про що відображено в оскаржуваній ухвалі.

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя, з огляду на приписи ч. 5 ст. 9 КПК України, виходив із практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), оскільки кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра».

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Виходячи з наявних матеріалів, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень та відповідно встановлення обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Такий висновок також узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання колегії суддів сторона обвинувачення навела достатні відомості про обставини вчинення ОСОБА_6 дій, кваліфікованих за інкримінованими йому статтями КК України, які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими сторонами поясненнями дають підстави для висновку, що мали місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, та підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення. Тобто підозра є обґрунтованою. На підтвердження цього сторона обвинувачення надала достатні матеріали, на які слідчий суддя послався при ухваленні оскаржуваного рішення.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , оскільки надані стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри є переконливими, узгоджуються між собою є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою. Доводи захисту не спростовують наведеного.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді про те, що завдання, для виконання якого детектив звернувся з клопотанням, зокрема, запобігти вчиненню підозрюваним дій, передбачених ст. 157 КПК України, може бути виконане саме шляхом відсторонення підозрюваного ОСОБА_6 від займаної посади.

З урахування викладеного, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим, таким що ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 309, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.10.2024 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4