печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 20.05.2024 про закриття кримінального провадження № 0000071, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 від 20.05.2024 про закриття кримінального провадження № 0000071, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження проведене неналежним чином, упереджено, не всебічно, в ході його здійснення не було встановлено всіх обставин. Вказав, що оскаржувана постанова навіть не містить посилання на докази, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження. Вважав зазначену постанову передчасною та необґрунтованою.

Особа, що звернулась зі скаргою, адвокат ОСОБА_3 , подав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу без його та ОСОБА_4 участі, зазначивши, що доводи скарги підтримує, просить її задовольнити.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві, про місце, дату та час розгляду скарги повідомлене в спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України. В той же час, з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, надійшли матеріали кримінального провадження № 0000071 від 25.01.2024 та заперечення слідчого, доводи в яких аналогічні змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження. Слідчий вказав, що оскаржувана постанова є законною, оскільки він дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях співробітників ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, а також працівників Служби безпеки України складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України. Слідчий просив розглянути скаргу без його участі.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, надходить наступних висновків.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000071 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України.

Досудове розслідування у вказаному провадженні за ч. 2 ст. 365 КК України розпочато на підставі листа заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , яким на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2023 скеровано вказану ухвалу для проведення перевірки фактів, викладених у заяві ОСОБА_4 , з приводу застосування до нього заборонених методів під час досудового розслідування, які призвели до тілесних ушкоджень останнього /а. м. 11-12, 13-15/.

В заяві про застосування недозволених методів ведення досудового розслідування у виді психологічно та фізичного насильств від 06.12.2024 ОСОБА_4 зазначив, що в судовому засідання 13.11.2023 під час розгляду кримінального провадження № 0000071, внесеного до ЄРДР 12.01.2023, в якому він є обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, було розпочато дослідження оптичних дисків, які мали бути додатком до протоколу про результати проведення НСРД-зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.02.2023. При відкритті в судовому засіданні даних оптичних дисків, вони не відкрилися і прокурором було заявлено клопотання про виклик спеціаліста, за допомогою якого він зможе відкрити ці диски і продивитися їх. Дане клопотання судом було задоволено.

23.11.2023 в ході судового засідання з?явилася особа, яка стала відкривати ці диски для огляду. Стороною захисту було заявлено клопотання про встановлення цієї особи, а саме анкетних даних, місця роботи. На вказане клопотання сторони захисту головуючий суддя заявив, що дану особу було встановлено судом, він підписав пам?ятку, тому в клопотанні сторони захисту відмовлено. Однак, що це було за посвідчення - невідомо. Прокурором на клопотання сторони захисту заявлено, що це спеціаліст, який приймав участь у слідчих діях по даному кримінальному провадженню, який «був автором складання доручення по НСРД від 12.01.2023». Стороною захисту було заявлено клопотання про недопуск даної особи, тому що автор складання доручення по НСРД від 12.01.2023 згідно матеріалів кримінального провадження був слідчий ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 - згідно підпису в дорученні лише отримав це доручення. Однак, вказане клопотання захисту суд проігнорував.

Після закінчення огляду дисків судом була оголошена перерва в судовому засіданні. Після закінчення судового засідання ОСОБА_4 повідомив своєму захиснику, що прізвище цього спеціаліста - «ОСОБА_14», і саме цей спеціаліст брав участь у його затриманні 25.04.2023 в межах вказаного кримінального провадження, наніс ОСОБА_4 декілька ударів (більше трьох) в область носа, спричинивши тілесні ушкодження, та надягав на нього кайданки. При затриманні ОСОБА_9 був у балаклаві, а коли ОСОБА_4 посадили в автомобіль, то ОСОБА_9 зняв балаклаву, тому він запам`ятав його обличчя. В ході переїзду із Авдіївки до Києва ОСОБА_9 продовжував наносити ОСОБА_4 удари, погрожував. Також ОСОБА_9 , погрожуючи ОСОБА_4 фізичною розправою, казав, щоб він надав викривальні покази відносно себе. Спричинення ОСОБА_4 ушкоджень підтверджуються медичними документами, а саме дослідженням спірально-комп?ютерної томографії від 26.04.2023 /а. м. 59-60/.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2024 у справі № 761/9546/24 було зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного боро розслідувань невідкладно, але не пізніше 24-ох годин після отримання копії ухвали слідчого судді, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, що викладені в заяві ОСОБА_4 від 05.03.2024 року /а. м. 82-84/.

У заяві від 05.03.2024 ОСОБА_4 вказав, зокрема, що старшим слідчим УСБУ у м. Києві та Київської області ОСОБА_10 25.04.2023 в 12 год.15 хв. в будинку АДРЕСА_1 за участі військовослужбовця ОСОБА_4 було проведено обшук. Під час обшуку проводилася відеофіксація слідчої дії. На відео зафіксовано, що ОСОБА_4 в період обшуку будинку знаходиться поруч із слідчим та іншими озброєними особами - співробітниками СБУ, що згідно до вимог ст.209 КПК України свідчить про його процесуальний статус затриманої особи. Після проведення обшуку будинку, в 12 год.30 хв. 25.04.2023, слідчий, застосувавши відеофіксацію, провів процесуальну дію, а саме затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину без ухвали слідчого судді, де вказує фактичний час затримання особи - 12 год. 25 хв., що не відповідає дійсності, так як в процесі обшуку будинку АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_4 в 12 год. 15 хв. 25.04.2023 останній вже був в статусі затриманої особи без роз?яснень йому його процесуального статусу та прав згідно до ст.42 КПК України, та вимог ст.63 Конституції України, що є істотним порушенням прав затриманої та підозрюваної особи на захист.

Також слідчий в процесі затримання особи під відеофіксацію вказує підстави затримання ОСОБА_4 , а саме те, що особу ( ОСОБА_4 ) застали під час вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, що не може сприйматись підставою згідно з п.1 ч.1 ст.208 КПК України, яка відображає фактичні обставини затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. ОСОБА_4 ніяких злочинів в цей час не скоював, та, виходячи з зазначених обставин, підстави затримання відповідно до ч.1 ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді у слідчого були відсутні, тобто затримання було здійснено незаконно. При цьому таке незаконне затримання супроводжувалось застосуванням до ОСОБА_4 фізичного насильства. ОСОБА_4 після затримання завели до кімнати будинку та почали бити руками, ногами по тулубу, обличчю, шиї, погрожувати. Потім до ОСОБА_4 звернувся старший слідчий ОСОБА_10 та сказав, щоб ОСОБА_4 сказав все, що слідчому треба, інакше обвинуваченому в СІЗО буде «кінець». Після цього ОСОБА_4 знову почали наносити ряд побоїв. На відеозаписі обшуку житла видно синці на шиї та обличчі ОСОБА_4 , червоні очі, тріснута губа.

Також згідно протоколу затримання підозрюваного від 26.04.2023, а також відеозапису затримання в м. Авдіївка Донецької області від 25.04.2023 в період часу з 12 год. 30 хв. до 12 год.35 хв., де в протоколі та на відеозаписі слідчим зазначено, що підставою для затримання ОСОБА_4 послугувало те, що його застали під час вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, що не відповідає дійсності і є фактом фальсіфікації протоколу затримання підозрюваного та внесення неіснуючих та вигаданих слідчим обставин затримання ОСОБА_4 на електронних носіях інформації в процесі відеофіксації затримання останнього. Ніякої інформації як 25.04.2023, так і 26.04.2023 відносно ОСОБА_4 не вносилась в ЄРДР, та ніяких кримінальних проваджень відносно нього, починаючи з 25.04.2023, зареєстровано не було. Це свідчить про те, що неіснуючі підстави затримання ОСОБА_4 , які слугували для його затримання в порядку ст.208 КПК України та внесені в протокол затримання підозрюваного, були вигадані слідчим.

Безпідставність затримання, а також внесення до протоколу затримання та відеозапису затримання ОСОБА_4 даних та відомостей, які не відповідають дійсності та фактичним обставинам кримінального провадження, у своїй сукупності є важливим для встановлення дотримання процедури затримання та запобігання зловживанням з боку посадових осіб. Також після обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та затримання ОСОБА_4 його як затриману особу доставили до Головного управління СБ України у м. Києві та Київської області за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 55/2, де він під конвоєм та у кайданках перебував в кабінеті до 09 год.40 хв. 26.04.2023, без їжі та умов на відпочинок (загальний час перебування в кайданках ОСОБА_4 без їх зняття та без їжі складає 19 год.45 хв.), що є катуванням особи та є порушенням ст. З Європейської конвенції з прав людини а саме: поводження або покарання, що принижують гідність (на заявника одягли наручники під час поїздки автобусом, яка тривала близько 20 годин, в обставинах примусової депортації («Аккад проти Туреччини» (Akkad v. Turkye), 2022 p., &115),

Згідно до протоколу затримання підозрюваного від 26 квітня 2023 року ОСОБА_4 було затримано та складено старшим слідчим в ОВС слідчого управління головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 протокол затримання від 26.04.2023 в період часу з 09 год.40 хв. по 09 год.50 хв. в присутності захисника - адвоката ОСОБА_11 згідно доручення № 026-260004223 від 25.04.2023.

Таким чином, з часу фактичного затримання ОСОБА_4 , що мало місце з 11 год. 55 хв. 25.04.2023 він був вимушений залишатися на місці затримання і по суті, згідно вимог ст.42, 52, 209, 276 КПК України, з того часу отримав процесуальний статус підозрюваного та мав процесуальні права, передбачені ст.ст. 42 та 52 КПК України, які не зміг реалізувати через недотримання слідчим вимог КПК України, а також у зв?язку з відсутністю та неврученням підозрюваній особі процесуальних документів, які підтверджували його затримання. з моменту фактичного затримання, тобто починаючи з 11 год. 55 хв.

25.04.2023 ОСОБА_4 згідно до ст.209 КПК України набув статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні, проте, всупереч вимогам ст.ст. 42, 208, 213 КПК України, йому не роз?яснили фактичні підстави та мотиви його затримання, не було забезпечено право на захист, тобто обов`язкова участь захисника з моменту його фактичного затримання та інші положення КПК України, які є засадничими для забезпечення затриманій особі права на захист, що не було забезпечено уповноваженою посадовою особою, якою здійснювалось затримання, тобто слідчим. З моменту фактичного затримання ОСОБА_4 (11.55 год. 25.04.2023) та до складання протоколу затримання підозрюваного (09.40 год. до 09.50 год. 26.04.2023) минуло 19 годин 45 хвилин. В проміжку цього часу затриманому ОСОБА_4 слідчим не було залучено захисника, не зважаючи на те, що участь захисника у даному випадку є обов?язковою /а. м. 90-95/.

На підставі вказаної ухвали 26.03.2024 року уповноваженою особою внесено відомості до ЄРДР за № 0000263 із попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 371 КК України /а. м. 80/.

Крім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.03.2024 у справі № 761/9546/24 зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали слідчого судді, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_4 від 05.03.2024 /а. м. 145-147/.

Доводи заяви ОСОБА_4 від 05.03.2024 викладено вище.

На підставі вказаної ухвали 08.04.2024 року уповноваженою особою внесено відомості до ЄРДР за № 00002307 із попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 371 КК України /а. м. 144/.

Прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Центрального регіону 08.04.2024 матеріали кримінальних проваджень № 0000071, № 0000263 та № 0000307 об?єднані в одне провадження.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строку подання скарги протягом розгляду справи, з урахуванням доводів, викладених у скарзі, слідчим суддею не встановлено.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Частиною 1 статті 371 КК України встановлено кримінальну відповідальність за Завідомо незаконне затримання або незаконний привід.

За частиною 1 ст. 371 КК відповідальність настає за злочин із формальним складом, який визнається закінченим з часу вчинення хоча б одного з альтернативно перелічених у законі діянь і саме з цього моменту набуває триваючого характеру. Суб`єкт злочину спеціальний, зокрема, уповноважена службова особа органів досудового розслідування, слідчий, прокурор.

Затримання як захід забезпечення кримінального провадження (п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України) є тимчасовим запобіжним заходом (ч. 2 ст. 176 КПК України), який застосовується упо¬вноваженою службовою особою до особи, що підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину. Воно полягає у примусовому і короткочасному (на строк не біль¬ше сімдесяти двох годин) позбавленні особи волі (ч. 1 ст. 211 КПК України) і здійснюється на підставах, в порядку та на строки, встановлені статтями 208-213 КПК України.

Кримінальна відповідальність, відповідно до ч. 2 ст. 365 КК України, настає за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не повною мірою дотримано, постанова від 20.05.2024 є такою, що винесена передчасно.

В матеріалах кримінального провадження наявне доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, відповідно до якого було доручено встановити та детально допитати всіх осіб, які були присутні при затриманні старшим слідчим ОВС ГУ СБУ у м.Києві та Київській області ОСОБА_10 стрільця зенітника 2-го зенітного взводу 1-го механізованого батальйону військової частини в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 за підозрою останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та з?ясувати, чи вчинялись будь-які неправомірні дії щодо підозрюваного ОСОБА_4 . У ході допити з?ясувати всі обставини, які зазначені у вищевказаній ухвалі Дарницького районного суду міста Києва /а. м. 192-194/.

Окрім того, в матеріалах кримінального провадження міститься доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій, відповідно до якого було доручено, серед іншого, детально допитати и якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з?ясувати всі обставини вчинення співробітниками СБУ стосовно нього фізичного та психологічного тиску, а саме: нанесення працівником СБУ ОСОБА_12 тілесних ушкоджень під час його затримания 25.04.2023 у м. Авдіївка. Чи наносив йому ще хтось після 25.04.2023 тілесні ушкоджені під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000071 від 12.01.2023 Також з ясувати коли, де та яким чином були нанесенні йому тілесні ушкодження під час його затримання 25.04.2023. Чи було його госпіталізовано з 25.04.2023 по теперішній час та чи звертався він за медичною допомогою, якщо так, то коли і куди; долучити належним чином завірені копії особової справи обвинуваченого ОСОБА_4 /а. м. 17-18/.

На виконання вказаних доручень органом досудового розслідування допитано слідчих ОВС ГУ СБУ у м.Києві та Київській області ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які вказали, що під час розслідування кримінального провадження № 0000071, внесеного до ЄРДР 12.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 111 КК України, прибувши до м. Авдіївка 25.04.2023 в командира відповідного підрозділу ЗС України було з?ясовано місце дислокації ОСОБА_4 , яким виявився приватний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього, прибувши до вказаного будинку, було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку, в ході якого виявлено наявність в даному будинку ОСОБА_4 та його особистих речей. Враховуючи, що місцем проведення обшуку є територія бойових дій, а також те, що ОСОБА_13 є військовослужбовцем та має в своєму розпорядженні вогнепальну зброю, з метою забезпечення безпеки учасників слідчої дії було задіяно спецпідрозділ СБ України, який після входу до будинку невідкладно прослідував до наявного в будинку ОСОБА_4 , та здійснив перевірку приміщення на наявність зброї та боєприпасів, а також після початку слідчої дії весь час перебував поруч з ОСОБА_4 , щоб попередити можливі спроби останнього нанести будь-яку фізичну шкоду слідчому та учасникам слідчої дії. За наслідком проведення обшуку було виявлено мобільний телефон ОСОБА_4 , який є знаряддям вчинення інкримінованого йому злочину, у зв?язку з чим прийнято рішення про затримання ОСОБА_4 . Жодного фізичного чи психологічного тиску по відношенню до затриманого не було. Вказане підтверджується словами самого ОСОБА_4 , який будучи доставленим в приміщення Солом?янського районного суду м. Києва для обрання щодо нього запобіжного заходу, на запитання слідчого судді заперечив будь-який тиск на нього з боку співробітників СБ України. Також, будучи оглянутим лікарем в приміщенні ВЗДС СБУ останній також будь-яких скарг не висував. Наявність будь-яких фізичних ушкоджень в ОСОБА_4 на момент затримання може свідчити про отримання таких в ході проходження ним військової служби в м. Авдіївка, оскільки жодних нормальних умов для буденного життя там немає, наявність постійних обстрілів, вибухів, тощо. Що стосується надання затриманому правової допомоги повідомили, що ОСОБА_4 було зачитано його права та обов?язки затриманого під час затримання та вручено пам?ятку з правами, повідомлено підстави затримання. Враховуючи, що в зоні бойових дій була відсутня можливість здійснити повідомлення в центр надання безоплатної вторинної правової допомоги, ними було забезпечено вказане право затриманому після виїзду з території Донецької області. Слідча група ще деякий час перебувала в укритті в м. Авдіївка, з метою забезпечення власної безпеки, у зв?язку з обстрілами з боку ворога, й при появі першої можливості безпечно залишити зону бойових дій вони виїхали з неї. Затриманого було доставлено до місця розташування органу досудового розслідування м. Київ, просп. Перемоги, 55/2, вже вночі. В дорозі затриманому надано воду для пиття, а також забезпечено гарячою їжею. Весь час в дорозі затриманий спав. Також він спав на дивані й в кабінеті слідчого, де також його годували та поїли водою й гарячим чаєм. Після доставлення затриманого до органу досудового розслідування йому було надано правову допомогу, що прибув з центру надання вторинної безоплатної правової допомоги /а. м. 181-185, 201-204/.

В іншій частині доручення слідчого не виконані.

Обґрунтовуючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, слідчий взагалі не зазначив, на яких доказах ґрунтується його висновок про відсутність складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України. Так, слідчим не проаналізовано зібрані під час здійснення досудового розслідування докази, не обґрунтовано мотиви винесення оскаржуваної постанови, не вжито інших заходів, направлених на встановлення чи спростування ймовірних неправомірних дій за обставин, які були викладені ОСОБА_4 .

Слідчим, всупереч вищевказаних вимог доручення, не було допитано самого ОСОБА_4 щодо можливих обставин вчинення співробітниками СБУ стосовно нього фізичного та психологічного тиску.

Де-факто, доводи ОСОБА_4 не були перевірені органом досудового розслідування, а питання, винесені заявником в цьому аспекті, - залишились без відповідей.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

З урахуванням викладеного, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071 від 25.01.2024 не можна вважати проведеним повно, у зв`язку із чим скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та/або інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складів кримінальних правопорушень, в достатньому для встановлення всіх обставин описаних заявником подій, зокрема, але не виключно, ті, що зазначені у дорученнях, долучених до матеріалів кримінального провадження, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 20.05.2024 про закриття кримінального провадження № 0000071, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024, - задовольнити.

Постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 20.05.2024 про закриття кримінального провадження № 0000071, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024, - скасувати.

Копію ухвали слідчого судді та матеріали кримінального провадження № 0000071, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024, направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1