Cправа №505/659/21
Провадження №1-кп/505/190/2025
УХВАЛА

Іменем України

28.03.2025 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Подільськ Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000032 від 26.01.2021, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який не зареєстрований, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.03.2014 року Котовським районним судом Одеської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. 09.03.2017 звільнений від відбування строку покарання умовно-достроково строком на 11 місяців,

- 04.07.2023 вироком Приморського районного суду м.Одеса за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння злочинів проти власності, та відносно якого на розгляді в Приморському районному судді м. Одеси перебував обвинувальний акт за обвинуваченням у кримінальному провадженні: №-05946 за ч.2 ст.186 КК України, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у скоєнні аналогічного злочину за наступних обставин.

Так, 22 січня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на огородженій території, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , знаходяться металеві вироби, вирішив незаконно заволодіти вказаним майном, та шляхом обману, з метою надання йому допомоги попросив ОСОБА_6 проникнути на дану територію.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 22.01.2021 точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 не розкриваючи ОСОБА_6 своїх дійсних намірів, попросив останнього взяти з дому металевий візок, з яким в подальшому 22 січня 2021, біля 23 години 20 хвилин, прийшли до огородженої території, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Підійшовши до вказаної території із східної сторони, ОСОБА_7 переконавшись, що ОСОБА_6 не може правильно оцінити і зрозуміти зміст, характер і значення його дій, оскільки вважав, що надає допомогу ОСОБА_8 , переконавшись у тому, що його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, умисно,з корисливих мотивів, з метою віднайти будь-які металеві вироби, перелізли через паркан, яким огороджена вище вказана території та таким чином проникли на неї.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на викрадення будь-яких металевих виробів з території за адресою: Одеська область, м. Подільськ, провулок Верхній Лісний, 5А, ОСОБА_7 , перебуваючи на зазначеній огородженій території, в той же день та час, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, виявив частину металевих воріт червоного кольору, та користуючись фізичною допомогою ОСОБА_6 , шляхом перекидання їх через огорожу вище вказаної території, перемістив їх за її межі, в результаті чого незаконно заволодів ними.

Заволодівши вказаними металевими воротами ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 560 гривень.

28.03.2025 в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року. Закон України №3886-ІХ вводить нову класифікацію дрібних крадіжок в залежності від суми вкраденого, та поріг кримінальної відповідальності за крадіжку підвищено до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора просив задовольнити. При цьому обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що йому зрозуміла суть закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої просив провести розгляд кримінального провадження без його участі, покарання обвинуваченому обрати на розсуд суду. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має.

Суд, заслухавши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, думку обвинуваченого, дійшов такого висновку.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким у ст.51 КУпАП, яка передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

При розмежуванні дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, як адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП, та кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, визначальним є вартість викраденого майна.

Тобто, для цілей кваліфікації дій особи за складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вказана норма закону, який передбачає кримінальну відповідальність, застосовується у кореспонденції зі ст.51 КУпАП, якою визначені межі вартості дрібного викрадення чужого майна.

Указана вартість (верхній поріг) для кваліфікації таємного викрадення чужого майна, як адміністративного правопорушення, визначена як у чинній редакції ст.51 КУпАП, так і у редакції, що була чинною станом на дату вчинення інкримінованого обвинуваченій діяння.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у результаті набрання чинності Законом №3886-ІХ відбулася втрата чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, зокрема передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в межах вартості викраденого майна від 0,2 до 2 НМДГ (розміру податкової соціальної пільги).

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року, відповідно до яких Закон №3886-ІХ, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з обвинувальним актом від 26 лютого 2021 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно. ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 560,00 грн.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК, у 2021 році становить 2270,00 грн., отже вартість викраденого ОСОБА_4 майна є меншою ніж 2 НМ, а відтак обвинувачений підпадає під дію Закону України №3886-ІХ, яким фактично скасовано його кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене вище клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підстав п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні, віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 284, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження №-0000032 від 26.01.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Копію даної ухвали направити до Подільського РУП ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речові докази по справі, а саме: секцію металевих воріт червоного кольору, які знаходяться на зберіганні, відповідно до розписки, у потерпілого ОСОБА_5 - залишити йому, як власнику.

Речові докази по справі, а саме: цифровій носій інформації - односторонній DVD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження №-0000032 від 26.01.2021.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні, віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1