Кримінальне провадження №629/7751/24
Номер провадження 1-кп/629/83/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

10.11.2024 близько 14-00 ОСОБА_6 прийшов до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 , щоб зайняти в нього 1000 гривень. Після чого ОСОБА_4 пішов до спальної кімнати за вказаною вище адресою та з шифонеру в присутності ОСОБА_7 взяв зазначену суму та позичив останньому.

Далі, 12.11.2024 близько 10-00 у ОСОБА_6 , який достовірно знав, що потерпілій пішов на роботу, та що у вище зазначеній квартирі знаходяться грошові кошти ОСОБА_4 , виник умисел на таємне викрадення грошей з квартири потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошей з квартири ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території Україні та в подальшому продовжено його дію, впевнившись, що ніхто зі сторонніх осіб за його діями не спостерігає, витягнув скло з кватирки, відчинив вікно та незаконно проник до квартири ОСОБА_4 , де з полички шифонеру викрав гроші в сумі 20000 гривень та 700 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 12.11.2024 становить 28908,67 гривень.

Після чого ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадені грошові кошти, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 48908,67 гривень.

Потерпілий у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі, тобто з іспитовим строком, пояснив, що претензій до нього він не має, обвинувачений відшкодував йому матеріальну шкоду в повному обсязі та приніс вибачення.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме, що 12.11.2024 він через вікно проник до квартири ОСОБА_4 , звідки викрав гроші в сумі 20000 гривень та 700 доларів США. У вчиненому щиро розкаявся, негативно ставився до скоєного.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, речових доказів, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд находить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він має середню освіту, неодружений, не працює, не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також беручи до уваги позицію потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого та просить звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком, поведінку ОСОБА_6 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без відбування покарання, звільнивши від такого з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає недоцільним продовження строку обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, у зв`язку з чим даний запобіжний захід підлягає скасуванню зі звільненням обвинуваченого з-під варти у залі суду.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинуваченому ОСОБА_6 скасувати запобіжний захід тримання під вартою та звільнити з-під варти негайно з зали суду.

Речові докази: ватні тампони зі змивами з поверхонь, слід папілярного візерунку, вилучений на відрізок липкої стрічки, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, - знищити; колонки фірми COLON RX-188 ВТ, бездротові навушники марки VERON, дріт білого кольору до зарядного пристрою до навушників, та тканинний шнур до колонок, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, - передати ОСОБА_6 , гроші в сумі 1230,00 грн., передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у останнього.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.11.2024, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_8