Справа № 359/9621/24
Провадження № 1-в/359/479/2024
У Х В А Л А

09 грудня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК № 119 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та прокурор в судовому засіданні підтримали вищевказане клопотання, просили суд привести вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2021 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону у зв`язку із декриміналізацією вчиненого засудженим діяння. Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Розглянувши клопотання про звільнення від покарання, суд дійшов до таких висновків.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В подальшому, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 (один) рік, та на підставі ст. 71 КК України (сукупністю вироків), ОСОБА_4 , шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць. При цьому, вартість викраденого майна становить 919 грн. 20 коп. (подія від 23.04.2020 р.).

На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі, в умовах державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)», оскільки вищевказаний вирок набрав законної сили 25 січня 2023 року.

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. За змістом п. 169.1.1. ст. 169 ПК України сума податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Окрім цього, відповідно до постанови ОП ККС ВС від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становив 2102,00 грн. Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2020 році за нормами КК України, розмір матеріальної шкоди мав становити 2102,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2021 року (подія від 23.04.2020 р.) завдав матеріальної шкоди потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного йому покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України. При цьому, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) рокита на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, слід виконувати самостійно.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2021 року покарання у виді позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) рокита на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, виконувати самостійно.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.10.2018 року відбуте ним покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців 10 днів.

Негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1