Справа № 161/3853/25
Провадження № 1-кс/161/1327/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 03 березня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні у м. Луцьку Волинської області клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000425 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000425 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В клопотанні слідчий просить надати дозвіл на здійснення відібрання біологічних зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні, примусово. Клопотання просить задовольнити з підстав, викладених в ньому.

У судове засідання слідчий надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання просив задовольнити.

В судове засідання підозрюваний та його захисник не з`явилися.

Об`єктивно, повно та всебічно дослідивши надані до клопотання матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування № 0000425 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

21.02.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25.02.2025 року у відповідності до ст. 241 та 245 КПК України, винесено постанову про відібрання зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 , однак останній відмовився добровільно їх надати, про що зазначив у протоколі отримання зразків для експертизи від 25.02.2025 року.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 КПК України. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160 - 166 КПК України, має право дозволити слідчому, прокурору здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Разом з цим, за нормами КПК України примусове відібрання зразків може здійснюватись лише в межах вже призначеного експертного дослідження, після відмови особи добровільно надати такі зразки.

Тобто передумовою для звернення до слідчого судді з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного з метою проведення експертизи є постанова слідчого або прокурора про призначення у кримінальному провадженні відповідної експертизи.

З матеріалів поданого клопотання не вбачається призначення по вказаному кримінальному провадженні експертизи, зокрема: судової молекулярно-генетичної експертизи, як вказує слідчий в клопотанні.

Крім того, звертаючись із даним клопотанням, слідчий не обґрунтував неможливість іншими способами довести обставини, на які він посилається.

Статтею 63 Конституції України визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України).

При цьому, ст. 18 КПК України передбачено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

Визначений ст. 18 КПК України, ст. 63 Конституції України принцип свободи від самовикриття не слід тлумачити буквально, у контексті заборони примусу виключно щодо дачі пояснень, показань відносно себе та близьких родичів. Ця гарантія поширюється і на право ненадання відомостей у будь-який інший спосіб, що може прямо чи побічно, безпосередньо чи опосередковано бути використано проти інтересів особи.

Відповідно до статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Зразки у ОСОБА_5 слідчий бажає відібрати для усунення будь-яких сумнівів у допустимості отриманих доказів в ході проведення досудових розслідування, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе та близьких родичів має будь-яка особа.

Відтак, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160-166, 245, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000425 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1