Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 496/5088/21

Номер провадження: 1-кп/511/34/25

12 березня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження №0000077, внесене до ЄРДР від 27.08.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Троїцьке Любашівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фктично проживаючого є за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

20.08.2020 року біля 19 годин 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись біля дитячого майданчику, який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, масив «Надлиманський», в ході словесної сварки з неповнолітнім ОСОБА_7 , на підґрунті особистої неприязні до останнього, з метою нанесення йому тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_7 удар кулаком лівої руки в область обличчя справа, після чого останній впав на землю.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , сів поверх ОСОБА_7 та правою своєю рукою натискав в область шиї, а кулаком лівої руки наніс 5 ударів в область обличчя справа, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які згідно з п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого у суді .

Обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, від дачі показів у суді після роз`яснення йому змісту ст.63 Конституції України в присутності захисника відмовився.

Між тим не дивлячись на повне невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його винуватість та причетність до вище зазначеного злочину підтверджується впершу чергу показами потерпілого та допитаних у справі свідків обвинувачення.

Так із показів потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час вчинення відносно нього кримінального правопорушення був неповнолітній (16 років) суду показав, що 20.08.2020 року був на дачі з батьками і біля 18 години разом з молодшим братом пішов на дитячий майданчик грати м`яча. Під час гри випадково вдарив м`ячем по електричним проводам, від чого їх замкнуло та посипалися блисківки. Це побачив із власного будинку сусід ОСОБА_5 і вибіг з дому і попрямував до них на дитячий майданчик. Спочатку почав кричати на нього, сваритися, він в свою чергу вибачився перед ОСОБА_5 . Між тим ОСОБА_5 правою рукою вдарив його по обличчю, від чого він упав на землю, а ОСОБА_5 сів на нього зверху та продовжив бити його по обличчю, а потім руками почав душити. Відпустив його, коли побачив, що він непритомніє від сильного стискання шиї. Тоді ОСОБА_5 встав, взяв його за одяг та підняв із землі та пішов додому. В нього від ударів боліла голова, була розбита губа на обличчі, на шиї залишилися сліди рук від здавлювання шиї. Хтось викликав голову садового масиву ОСОБА_9 , коли вона приїхала і все побачила, то ОСОБА_5 також почав ображати її нецензурними словами. Після цього він з матір`ю звернулися до лікарні, його боліла голова і після цих дій ОСОБА_5 були тілесні ушкодження гематома на спині , шиї, була розбита губа, напухше праве вухо. Потім він став погано чути на праве вухо і до цього часу лікується від нанесеної йому травми.

На запитання учасників процесу повідомив, що до цих подій він знав ОСОБА_5 , його дітей, конфліктів між ними не було. Конфлікт між ними був 10-15 хвилин, ОСОБА_5 наніс йому 5-6 разів рукою у щелепу. На ньому був порваний одяг. Від ОСОБА_5 чув запах алкоголю. Після отриманих тілесних ушкоджень було погіршення слуху на праве вухо. Очевидцями цих подій були діти на майданчику його брат ОСОБА_10 , сини ОСОБА_5 і інші діти.

Допитана у справі законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 суду показала, що 20.08.2020 року вона з дітьми була на дачі в масиві «Надлиманський» і біля 18 години сини ОСОБА_10 та ОСОБА_12 пішли грати м`яча на дитячий майданчик. Невдовзі прибіг ОСОБА_10 і сказав, що дядько ОСОБА_13 побив ОСОБА_12 на дитячому майданчику. Потім син прийшов додому, він був запачканий та обличчя було розбите та розповів, що ОСОБА_5 побив його, за те, що той попав м`ячем по електричним проводам. На ранок сину стало гірше, щелепа напухла і не відкривалася, а потім почалися проблеми з вухами. У сина третя група інвалідності по слуху, на одне вухо він майже не чує. ОСОБА_5 після їх зустрічі на наступний день з головою масиву, яка мала намір розібратися у конфлікті, все заперечував.

Допитаний в якості свідка в суді під відеозапис в порядку ст.225 КПК України неповнолітній ОСОБА_14 , в присутності матері ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_6 суду показав, що він 20.08.2020 року катався на велосипеді біля дитячого майданчика, коли побачив як заіскрилися електричні провода на масиві, так як його брат ОСОБА_12 влучив по проводам м`ячем. З подвір`я вибіг ОСОБА_5 та підійшов до його брата ОСОБА_12 і вдарив його рукою по обличчю, від чого той впав на землю. Тоді ОСОБА_5 сів на нього зверху і почав бити його по обличчю, біля п`яти ударів наніс. Потім руками почав його душити за шию, брат почав задихатися і тоді він його відпустив. Взяв за одяг і підняв з землі, а після цього ображав його нецензурними словами.(а.с.38 т.2)

Допитана в якості свідка в порядку ст.225 КПК України неповнолітня ОСОБА_15 суду показала, що 20.08.2020 року вона, ОСОБА_16 , хлопці ОСОБА_17 та ОСОБА_18 грали в волейбол. ОСОБА_19 вдарив ногою м`яч і випадково попав на електричні провода, посипались іскри. Вийшов з власного подвір`я ОСОБА_5 і почав бити ОСОБА_20 за це. Спочатку штовхнув його, ОСОБА_19 впав на землю, а потім сів на нього і продовжував наносити удари по обличчю. Після чого став ще й душити руками. Розбив при цьому ОСОБА_21 (а.с.42 т.2)

Допитана в якості свідка ОСОБА_22 суду показала, що вона станом на 20.08.2020 року працювала на посаді голови правління масиву «Надлиманський», на території якого сталася дана подія. Так 20.08.2020 року їй зателефонував охоронець з масиву, та повідомив, що на масиві замкнуло світло, так як діти влучили м`ячем в електричні провода і мешканець масиву ОСОБА_5 , повідомив, що у нього погоріла побутова техніка в домі. Вона швидко прибула на масив і побачила на дитячому майданчику ОСОБА_23 , він був запачканий та на обличчі була розбита губа. Всі діти на дитячому майданчику розповідали, що дядько ОСОБА_24 побив ОСОБА_23 . Вона запитала у ОСОБА_5 що трапилося, а той в свою чергу розповів їй, що у нього погоріла побутова техніка вдома, так як діти пошкодили електричні провода масиву. Між тим, з`ясувалося, що побутова техніка у нього не була пошкоджена, що підтвердив електрик масиву та сусіди. На ранок до неї в кабінет прийшла ОСОБА_11 з сином ОСОБА_12 . У того було розпухше обличчя, вухо та синяки на шиї. Вона покликала також ОСОБА_5 , однак той заперечував, що він побив ОСОБА_20 і вони не примирилися. ОСОБА_25 поїхала з сином в лікарню.

Також частково підтвердив дані події у суді допитаний в якості свідка захисту ОСОБА_26 , який показав, що 20.08.2020 року він також був на дитячому майданчику і був свідком того, як ОСОБА_16 навмисно м`ячем декілька разів вдарив по лінії електропередач, від чого замикнуло провода. З будинку вийщов його батько і підійшов до ОСОБА_27 . Однак потім зазначив, що його батько не бив ОСОБА_20 , а саме ОСОБА_19 штовхав його батька.

Покази потерпілого та свідків узгоджуються та підтверджуються дослідженими та оголошеними в судовому засіданні письмовими доказами у справі, із яких судом встановлено наступне.

Із заяви ОСОБА_11 від 27.08.2020 року до Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області встановлено, що остання звернулася до поліції по факту про спричинення тілесних ушкоджень її сину ОСОБА_12 20.08.2020 року сусідом ОСОБА_5 (а.с.163 т.3)

Наявність тілесних ушкоджень у неповнолітнього ОСОБА_7 на час подачі заяви до поліції підтверджено даними виписки з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 №94229, відповідно до якої 24.08.2020 року він був направлений на стаціонар із діагнозом закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, забій нижньої щелепи. Виписаний із стаціонару 26.08.2020 року. Під час огляду лікарем виявлено забій м`яких тканин правої теменної області голови. Крововилив на шиї в формі відбитка «кисті руки», болючість м`яких тканин и нижньої щелепи. (а.с.164 т.1)

Дані виписки із медичної карти підтверджені висновком фахівця в галузі судової експертизи №62 від 27.08.2022 року, висновком №74 від 08.09.2020 року , згідно яких у ОСОБА_7 виявлено характерні для побиття легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді закритої черепно мозкової травми у формі струсу головного мозку, забиття м`яких тканин нижньої щелепи, численні садна на шиї з обох боків, садно на спині. Перелічені ушкодження утворені в результаті неодноразових дій тупим предметом можливо 20.08.2020 року, не виключається можливість спричинення виявлених ушкоджень від дій рукою. Різностороння локалізація і поєднаність наявних ушкоджень виключають їх утворення в результаті падіння потерпілого з висоти власного зросту на тверду поверхню.

Виявлена закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку спричинило тривалий розлад здоров`я (понад 6 днів) , але не більше трьох тижнів і за вказаних критерієм відносяться до о категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. (а.с.169 т.3) Садна у ділянках шиї та спини кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження. (а.с.169, 178 т.3)

Дані первинного висновку експерта доповнені в ході розслідування справи даними висновку комісійної судово-медичної експертизи №232 від 21.10.2021 року, яким підтверджено характер та вид тілесних ушкоджень, зазначені в первинному висновку судово-медичної експертизи №74 від 08.09.2020 року, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_7 була наявна закрита черепно- мозкова травма, струс головного мозку, забиття м`яких частин нижньої щелепи, численні садна на шиї з обох боків, садно на спині.

Також експерти встановили, що на момент проведення даної експертизи закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку ускладнилася розвитком посттравматичної двосторонньої сенсоневральної туговухості.

Крім цього експерти зазначили, що не виключається можливість спричинення ушкоджень голови (закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилася розвитком посттравматичної двосторонньої сенсоневральної туговухості, забиття м`яких частин нижньої щелепи, численні садна на шиї з обох боків) від дії рук, а садно на спині- від удару об земляну поверхню при падінні. Між отриманою черепно-мозковою травмою у формі струсу головного мозку є прямий причинно-наслідковий зв`язок з ускладненням цієї травми у вигляді посттравматичної двосторонньої сенсоневральної туговухості .

Саме черепно-мозкова травма ускладнилася розвитком посттравматичної двосторонньої сенсоневральної туговухості та забій м`яких частин нижньої щелепи являють собою нерозривний комплекс ЗЧМТ і тому оцінені експертами в сукупності як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я (більше ніж 21 день) і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.(а.с.205 т.3)

Не протирічать вищенаведеним доказам і підтверджують правдивість показів потерпілого ОСОБА_7 щодо подій дані протоколу проведення слідчого експерименту від 15.06.2021 року з відеозаписом даної дії, відповідно до якого під час даної слідчої дії неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих, матері та адвоката відтворив події 20.08.2020 року, які сталися біля дитячого майданчику, який розташований за адресою Одеська область, Одеський район, масив «Надлиманський», показав, де він з малолітнім братом , та іншими неповнолітніми грали в м`яча і він випадково попав м`ячем по лінії електропередач. Показав на будинок ОСОБА_5 , і зазначив, що саме звідти вибіг через декілька хвилин ОСОБА_5 і підбіг до нього. Після цього вдарив його рукою в праву частину обличчя, від чого він упав на землю, а той сів поверх нього і продовжив наносити йому удари по голові, а потім душив за шию, від чого йому стало не вистачати повітря. І тоді він схватив його за горловину кофти і підняв з землі. В цей час почав плакати його молодший брат і ОСОБА_5 залишив його і пішов додому. (а.с.126 т.2)

Аналогічно даним показам у суді, відтворено події того дня і свідком ОСОБА_14 , що підтверджено даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.06.2021 року з відеозаписом даної слідчої дії за його участю, відповідно до якого під час даної слідчої дії неповнолітній свідок ОСОБА_14 в присутності понятих, матері та адвоката відтворив події 20.08.2020 року, які сталися біля дитячого майданчику, який розташований за адресою Одеська область, Одеський район, масив «Надлиманський», де він з братом ОСОБА_12 та іншими неповнолітніми грали в м`яча. Показав місце де грали м`яча. Показав як з власного будинку вибіг сусід ОСОБА_5 , і підбіг до його брата та вдарив рукою по обличчю, від чого ОСОБА_12 впав на землю. Показав як ОСОБА_5 сів на брата зверху та почав наносити йому удари по обличчю, а потім руками душити. Після цього вдарив його рукою , від чого ОСОБА_12 упав на землю, а той сів поверх нього і продовжив наносити йому удари по обличчю, свідок продемонстрував спосіб нанесення та вказав, що таких ударів було більше п`яти. Коли брат почав задихатися, він підняв його з землі. (а.с.30 т.2)

Також вина обвинуваченого в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 підтверджено даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.06.2021 року за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , яка в присутності понятих, матері відтворила події 20.08.2020 біля, які сталися біля дитячого майданчику, який розташований за адресою Одеська область, Одеський район, масив «Надлиманський», де вона була разом з іншими дітьми і бачила, як ОСОБА_28 м`ячем попав по лінії електропередач і вони заіскрилися. Бачила, як ОСОБА_5 прибіг на дитячу площадку і побив ОСОБА_29 , спочатку він його вдарив по обличчю і ОСОБА_12 впав, а той потім сів на нього зверху і продовжував його бити, душити. Показала, як ОСОБА_5 наносив удар та здушував шию ОСОБА_12 (а.с..34 т.2).

Суд, даючи оцінку цим доказам в сукупності та в взаємозв`язку, вважає, що вони повно відтворюють картину подій, що розглядаються у даному кримінальному провадженні, зібрані відповідно до норм КПК, а також є такими, що повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 . Ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення «поза розумним сумнівом».

Під час розгляду справи у суді судом було винесено низку процесуальних документів, якими суд встановив зловживання тривалий час під час розгляду справи у суді процесуальними правами з боку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника по договору адвоката ОСОБА_30 у виді безпричинної неявки в судові засідання, заявлення складу суду безпідставних відводів, неналежної поведінки у судових засіданнях.

Під час судового розгляду після відсторонення захисника обвинуваченого за рішенням КДКА від здійснення професійної адвокатської діяльності на підставі ухвали суду, в подальшому судом було забезпечено право обвинуваченого на захист шляхом призначення адвоката з центру надання безоплатної правничої допомоги.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 від дачі показів у присутності адвоката у суді відмовився, скориставшись ст.63 Конституції України , суд фактичні обставини справи встановлював на підставі інших доказів у справі і впершу чергу показів потерпілого та свідків.

Суд у цій справі звертає впершу чергу увагу на послідовні, логічні і змістовні показання потерпілого ОСОБА_7 , які узгоджуються з показаннями інших свідків у справі, які були очевидцями даних подій і які, як і обвинувачений на період вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину були малолітнього та неповнолітнього віку, висновками судових експертиз, іншими матеріалами провадження, дані покази суд вважає щирими і правдивими та такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку.

Також суд вважає, що саме показами свідків, в яких повністю свідки викривають винну особу, підтверджено подію даного правопорушення, обставини виникнення конфлікту, раптово виниклі неприязненні стосунки між учасниками конфлікту , а також перебіг подій того дня.

Суд критично ставиться до показів сина обвинуваченого свідка ОСОБА_26 , якими частково підтверджують пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення щодо самої події, а в іншій частині суд вважає покази не щирими та неправдивими, спрямованим на захисну позицію обвинуваченого, так як спростовані іншими доказами.

Не викликають у суду сумніву покази неповнолітніх свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які були надані ними під час допиту в порядку ст.225 КПК України під час судового слідства, а не в судовому засіданні, так як неповнолітні свідки були допитані у суді відповідно до норм КПК. Аналогічно вони відтворили події того дня під час проведених за їх участю слідчих експериментів, а відтак вказані свідки не змінювали свої покази протягом всього періоду досудового розслідування, що в першу чергу свідчить про їх правдивість

Суд відмовив в задоволенні клопотання обвинуваченого у виклику неповнолітніх свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , для допиту їх безпосередньо у суді, при цьому суд вважає, що жодним чином не порушив принципу безпосередності судового розгляду.

Так ВС у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 750/5745/15-к (провадження № 51-10195 км 18) зазначив, що засаді безпосередності, як і будь-якій іншій загальній засаді, притаманна певна гнучкість при застосуванні в конкретних обставинах.

Так відповідно до пунктів 68, 72 Керівних принципів Комітету міністрів Ради Європи щодо правосуддя, дружнього до дітей, прийнятих Комітетом міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, слід уникати прямого контакту, протистояння або спілкування між дитиною-жертвою або дитиною-свідком з підозрюваним, наскільки це можливо, якщо тільки дитина-жертва не вимагає цього.

Аналізуючи обмеження права захисту засудженого у співвідношенні сумісності з гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд в даному провадженні бере до уваги показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , допитаних в порядку ст.225 КПК України, виконавши вимоги, сформовані прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, оскільки обтяжливість допиту неповнолітніх свідків після спливу чотирьох років давності даної події на думку суду суперечило б змісту та меті цієї процесуальної дії.

Щодо доводів захисту та обвинуваченого щодо його виправдання.

Обвинувачений та його захисник адвокат Зайцев просили винести у справі виправдовувальний вирок відносно ОСОБА_5 , так як вина його у вчиненні кримінального правопорушення наданими у справі доказами не доведена.

Захисник просив суд врахувати, що впершу чергу неналежним та недопустимим доказом у справі є висновок комісійної судово-медичної експертизи №232 від 21.10.2021 року, так як він протирічить висновку судово-медичної експертизи №74 від 08.09.2020 року, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_7 була наявна закрита черепно- мозкова травма, струс головного мозку, забиття м`яких частин нижньої щелепи, численні садна на шиї з обох боків, садно на спині, тобто легкого ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а не середнього.

Висновок експертів про те, що на момент проведення даної експертизи закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку ускладнилася розвитком посттравматичної двосторонньої сенсоневральної туговухості зроблений на підставі сумнівних медичних документів, а тривалий розлад здоров`я (більше 21 днів) медичною документацією взагалі не підтверджено.

Також в порушення Правил проведення судово-медичної експертизи під час її проведення огляд потерпілого ОСОБА_7 не проводився, що також вказує на недопустимість даного доказу і спростовує винуватість ОСОБА_5 у заподіянні потерпілому такого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Суд, заслухавши позицію захисту, прийшов до висновку про відсутність у справі підстав для виправдання обвинуваченого у даній справі по наведеним доводам і даний висновок суд обгрунтовує наступним.

Як убачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції безпосередньо було досліджено висновки судово-медичних експертиз у даній справі, якими було встановлено наявність тілесних ушкоджень у потерпілого і їх тяжкість це первинні висновок фахівця в галузі судової експертизи №62 від 27.08.2022 року, висновок судово-медичної експертизи №74 від 08.09.2020 року та висновок комісійної судово-медичної експертизи №232 від 21.10.2021 року

Суд вважає, що , виходячи із законодавчих норм, зокрема вимог ст.3,56 КПК України саме потерпілий наділений правом безпосередньо надавати слідчому медичні документи на підтвердження фактів, які стосуються завданої злочином шкоди його здоров`ю відповідно до ст.3, 56 КПК України, а слідчий зобов`язаний прийняти ці документи для виконання завдань кримінального провадження та з`ясування всіх обставин, що згідно зі ст. 91 КПК належать до предмета доказування, у тому числі шляхом призначення судово-медичної експертизи за медичною картою, отриманою від указаної сторони. У такому випадку разом із відповідною постановою слідчий скеровує до експертної установи медичну документацію, яка є об`єктом експертного дослідження.

Така позиція суду у справі узгоджується із висновком ККС ВС , викладеним у постанові від 21.04.2021 року у справі N 644/3803/16-к.

Згідно дослідної частини висновку комісійної експертизи для її проведення була надана медична картка стаціонарного хворого Одеської обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_7 №94229, заведена безпосередньо під час лікування ОСОБА_7 в даному медичному закладі в зв`язку з отриманими травмами, а також медична карта амбулаторного хворого ОСОБА_7 №19 , яка заведена з дати його народження з 2004 року .

В матеріалах кримінального провадження частково наявні медичні документи, на підставі, яких сформовано висновок зокрема комісійної судово-медичної експертизи, це копія медичної картки стаціонарного хворого Одеської обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_7 №94229.

Так експертом із виписки за №94229 із медичної карти стаціонарного хворого Одеської обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_7 , 2004 року встановлено, що останній знаходився на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 24.08.2020 року по 26.08.2020 року з діагнозом закрита черепно мозкова травма, забій нижньої щелепи, під час якого проводився курс лікування останнього і той виписаний був в задовільному стані під нагляд невропатолога.(а.с.190 т.3)

Далі, із медичної карти амбулаторного хворого Семенова №19 встановлено, що в період з 2004 року по 21.08.2020 року він черепно мозкові травми не отримував. 18.09.2020 року був оглянути лікарем за скаргами на стан здоров`я, а тому 01.10.2020 року, 02.10.2020 року, 05.10.2020 року пройшов консультації у лікарів отоларинголого ТОВ «КИНД» та після проведення аудіограми ехоенцефалографії йому було встановлено діагноз двобічна сенсоневральна туговухість: 06.10.2020 року, 15.10.2020 року призначено знову медикаментозне лікування і встановлено діагноз: двохстороння сенсоневральна туговухість 2-го ступеня та продовжено лікування. Продовжив лікування згідно медичної картки до - 19.02.2021 року .(а.с.210-211 т.3)

Відсутність копії картки амбулаторного хворого №19 в матеріалах кримінального провадження висновки експертів не спростовує, дана медична документація судом не витребовувалася в повному об"ємі, так як відповідне клопотання не заявлялося.

Між тим на підставі саме цих даних, а не однієї довідки лікаря, експертами було встановлено наявність ускладнень закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку у потерпілого розвитком посттравматичної двосторонньої сенсоневральної туговухості, крім цього даними медичної документації підтверджено, що мав місце тривалий розлад здоров`я в зв`язку із цим у потерпілого.

Правомірність такого висновку суду підтверджено довідкою МСЕК №522485 серія 12 ААВ ОСОБА_7 встановлено третю групу інвалідності з дитинства по слуху , інвалідність первинно була встановлена по 11.04.2023 року, на підставі довідки №492102 після повторного огляду продовжено строк призначення третьої групи інвалідності до 01.05.2024 року. (а.с.106 т.2)

Встановлення потерпілому групи інвалідності також передувало проходження ним ВЛК, тобто іншого виду експертної комісії, яка фактично підтвердила наявність у потерпілого інвалідності саме по слуху.

Та обставина, що у висновку первинної судово-медичної експертизи, проведеної відразу після спричинення тілесних ушкоджень було виявлено тілесні ушкодження меншого ступеня тяжкості, ніж тілесні ушкодження, які були відображені у висновку комісійної судово-медичної експертизи не свідчить про суперечності висновків даних експертиз, а лише підтверджує, що зі спливом часу наслідки від отриманих тілесних ушкоджень потерпілим ускладнились, в даному випадку розвитком у потерпілого ОСОБА_7 посттравматичної двосторонньої сенсоневральної туговухості.

Щодо перевірки повноважень експертів при проведенні експертизи, то суд вважає, що в даному випадку погоджєуться з доводами захисту, що суду належить керуватися Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ N6 від 17.01.1995 року, згідно яких судово-медичне визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться згідно з Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України і цими Правилами.

П. 4.1. Правил №6 передбачає, що судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

Суд вважає, що даним нормативним актом не заборонено проведення експертизи без огляду потерпілого, а рішення щодо методу проведення експертизи здійснюється на розсуд експертів, а тому дані обставини не впливають на належність чи недопустимість даного висновку у справі.

Тому суд вважає, що висновок комісійної судово-медичної експертизи складено з дотриманням вимог статей 101, 102 КПК.

Кваліфікація дій .

Оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я (більше 21 днів).

Щодо призначення покарання.

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, враховує, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину у присутності дитини.

Обставини, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має багатодітну сім`ю четверо дітей (а.с.148 т.1), працює підприємцем (а.с.150 т.1).

Враховуючи дані обставини, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.122 ч.1 КК України та звільнити його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України, тому що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі.

До такого ж висновку прийшов і орган пробації , надавши відповідний висновок суду.

Призначене в такий спосіб покарання обвинуваченому ґрунтується на положеннях ст.50 та ст. 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Щодо цивільного позову.

Законним представником потерпілого ОСОБА_11 в інтересах на той час неповнолітнього сина ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого, в якому вона просить відшкодувати її сину завдану злочином моральну шкоду в розмірі 500000,00 грн та просить відшкодувати їм завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 9660 грн.(а.с.70 т.3)

18.09.2023 року законний представник ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_7 подала заяву про збільшення раніше заявлених позовних вимог, в якій просила відшкодувати її сину завдану злочином моральну шкоду в розмірі 500000,00 грн та відшкодувати їм завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 87660 грн та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 30000 грн(а.с.90 т.2)

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Представник потерпілого просить стягнути з обвинуваченого на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином:- вартість лікування , а саме витрати на придбання ліків 9660, 65 грн; -витрати на паливо на поїздки до Роздільнянського районного суду Одеської області в судові засідання - 28000 грн;- кошти на придбання слухового апарату 50000 грн.(а.с.90 т.2)

Так судом встановлено наступне.

Із виписки за №94229 із медичної карти стаціонарного хворого Одеської обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_7 , 2004 року встановлено, що останній знаходився на лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 24.08.2020 року по 26.08.2020 року (а.с.190 т.3)

Далі, продовжив лікування з 18.09.2020 року в ТОВ «КИНД» та після проведення аудіограми ехоенцефалографії йому було встановлено діагноз двобічна сенсоневральна туговухість: 06.10.2020 року, 15.10.2020 року призначено знову медикаментозне лікування і встановлено діагноз: двохстороння сенсоневральна туговухість 2-го ступеня та продовжено лікування. Продовжив лікування згідно медичної картки наявні дані, якими даний діагноз знову підтверджено - 19.02.2021 року.(а.с.211-212 т.3)

Згідно довідки МСЕК №522485 серія 12 ААВ ОСОБА_7 встановлено третю групу інвалідності з дитинства по слуху , інвалідність первинно була встановлена по 11.04.2023 року, на підставі довідки №492102 після повторного огляду продовжено строк призначення третьої групи інвалідності до 01.05.2024 року. (а.с.106 т.2)

До медичної картки надано листи призначення лікування лікарів у вказаний період (а.с.192-196, 198-203 т.3) та чеки на придбання медикаментів за призначенням -чек від 21.08.2020 року № , сума 1 600,00 грн, чек від 07.10.2020 року №219, сума 1200,00 грн, чек від 26.08.2020 року, сума 200 грн, чек від 03.10.2020 року № чек від 02.04.2021 року № ….93921 сума 189,20 грн, чек від 06.10.2020 року № , сума 612,15 грн; чек від 23.102020 року № ….10118, сума 473,30 грн, чек № 285923, сума 78,63 грн, чек від 02.10.2020 року № 0205, сума 73,00 грн, чек від 01.10.2020 року № ….35980, сума 154,10 грн, чек від 12.09.2021 року № , сума 698,00 грн; чек від 24.08.2020 року №….973, сума 4,00 грн; чек від 18.09.2020 року № 3, сума 1230 грн; чек від 11.06.2021 року № 8912, сума 200 грн сума 53,00 грн, всього : 6 765,38 грн, які належить стягнути з обвинуваченого на користь позивача. (а.с.113-116 т.3)

Також підтверджено витрати на придбання пального на поїздку до м.Роздільна в судові засідання на розгляд справи, а саме чек від 29.08.2021 року чек № 1388073, сума 467,80 грн; чек від 05.08.2021 року чек № 1116771, сума 47,80 грн; чек від 29.04.2021 року чек №1313228, сума 439,80 грн; чек від 23.06.2021 року чек №1306369, сума 467,80 грн; чек від 01.08.2021 року чек 0992, сума 502,00 грн: чек № 13553370, сума 477,80 грн; чек від 12.07.2021 року чек № 1358853, сума 505,80 грн; чек від 28.03.2021 року чек № 1001564, сума 441,80 грн; чек від 07.07.2021 року чек №1355544, сума 499,80 грн; чек від 22.03.2024 року чек № 5392, сума 999,60 грн: чек № 1353370, сума 477,80 грн: чек від 05.09.2020 року № 00724403, сума 499,00 грн, всього на суму 5 826,80 грн, які належить стягнути з обвинуваченого на користь позивача.(а.с.113-116 т.3)

Також щодо придбання слухового апарату, то судом встановлено, що ОСОБА_7 за призначенням лікаря було призначено слухопротезування для відновлення слуху, що підтверджено висновком лікаря-сурдолога КНП «Одеська обласна консультативна поліклініка» від 20.03.2023 року.(а.с.91,92 т.2)

Згідно наданого суду прайса вартість необхідного виду слухового апарату для потерпілого складає 50000 грн, який потерпілі не взмозі придбати до цього часу, так як не мають відповідних коштів.(а.с.92 т.2)

Суд вважає, що в цій частині позову вимоги позивача є правомірними та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 належить стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином кошти на придбання слухового апарату з метою відновлення слуху потерпілого (слухопротезування) в розмірі 50000 грн.

Таким чином з відповідача на користь ОСОБА_7 належить стягнути кошти в рахунок заподіяної злочином матеріальної шкоди в розмірі 62592,18 грн.

Також позивачем заявлено вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 30000 грн, однак матеріали справи підтвердження понесених витрат в такому розмірі не містять, а тому в цій частині позову належить відмовити.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Позивачка просить стягнути на користь її сина 500000 грн заподіяної йому моральної шкоди. Дані позовні вимоги в судовому засіданні підтримала та просила їх задовольнити, а при задоволенні позову врахувати, що її сину в неповнолітньому віці було завдано травму голови, наслідки якої в майбутньому не передбачувані. На час розгляду справи у суді є стійка втрата працездатності, він набув статус дитини з інвалідністю третьої групи по слуху. Також просила врахувати , що цією травмою сину завдану фізичного да душевного болю. Вони вимушені значну частину свого часу витрачати на лікування, син потребує відновлення, протезування. Також просила врахувати тривалість розгляду справи у суді по вині обвинуваченого понад чотири роки судової тяганини по вині обвинуваченого, який зловживав своїми правами, затягуючи розгляд справи та зневажаючи їх права та інтереси. І вона, і син працюють, вимушені були покидати роботу, щоб прибувати в судові засідання, тоді як більша частина судових засідань по вині обвинуваченого та його захисника відкладалися.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_11 , даючи оцінку обгрунтованості позову, прийшов до висновку про його часткове задоволення з наступних підстав.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини кожній дитині гарантовано право на свободу, особисту недоторканність і захист, зокрема від усіх видів насильства, образи, недбалого та жорстокого поводження з нею, експлуатації, сексуальних зловживань, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Конвенція зобов`язує вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних та освітніх заходів, спрямованих на захист дітей від усіх форм насильства.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Зазначені положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і закріплені в Конституції України.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61/1132св22).

Суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 , який на час вчинення відносно нього протиправних дій був неповнолітнього віку, завдано моральної шкоди, так як по вині обвинуваченого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило йому фізичний біль та моральні страждання. Перенесена травма вимагала змін у звичному житті, мало місце обмеження в працездатності та в функціях забезпечення життєдіяльності, таким чином вплинуло на спосіб життя потерпілого.

При розгляді даної справи впершу чергу суд приймає до уваги, що на час заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень останній був неповнолітнього віку, йому виповнилося 16 років. Отримані ним тілесні ушкодження потягли стійку втрату непрацездатності та здоров`я, ОСОБА_7 був визнаний дитиною з інвалідністю третьої групи. Таким чином отримана травма суттєво вплинула на його життя, обмежила його життєві функції, він має проблеми зі слухом, проходить довготривале лікування і до цього часу стан його здоров`я не відновився. На протязі всього періоду слухання справи у суді і під час досудового розслідування обвинувачений не вживав заходів по відшкодуванню шкоди.

Дана подія змінила і звичний спосіб життя потерпілого, так як останній звертався до правоохоронних органів щодо порушення кримінального провадження.

Більш того, потерпілий та його мати на протязі тривалого часу у суді захищають свої права. Судовий процес у даній справі в зв`язку з зловживанням обвинуваченим та захистом процесуальними правами став судовою тяжбою на протязі майже п`яти років.

Про це свідчать матеріали справи, відповідно до яких лише за два останні роки слухання справи у суді по причині неявки обвинуваченого та його захисник було відкладено більше 20 судових засідань, з метою затягування розгляду справи та уникнення відповідальності за скоєний злочин заявлялися безпідставні відводи складу суду, який розглядав кримінальне провадження.

Тому суд враховує фізичний стан позивача, глибину фізичних та душевних страждань позивача, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 200000 грн, і дані кошти належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Також суд вважає, що присуджені судом кошти належить стягнути на користь потерпілого ОСОБА_7 , а не його законного представника матері ОСОБА_11 , так як на час винесення вироку суду потерпілий досяг 18-ти річного віку, тобто набув повної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданого Любашівським РВ УМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди 62592,18 (шістдесят дві тисячі п`ятсот дев`яносто дві ) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданого Любашівським РВ УМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди 200000 (двісті тисяч грн) грн.

В іншій частині позову відмовити.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1