Провадження № 1-кс/344/8540/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 28.02.2024 за № 0003667 -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник звернувся до суду із скаргою,у якій просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28.02.2024 за № 0003667, що складена слідчим Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги зазначено, що копію постанови отримав лише 26.11.2024, коли ознайомився із матеріалами кримінального провадження.

Вважає, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно. Висновки щодо відсутності події кримінального правопорушення зроблено лише на підставі показів його колишньої дружини ОСОБА_5 .

Слідчою не проведено жодних слідчих дій окрім допиту ОСОБА_5 .

У судовому засіданні заявник, його представник адвокат ОСОБА_6 вимоги скарги підтримали. Вказали, що слідчою не надано оцінки фактам, що викладені ОСОБА_3 в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення. Слідчою не перевірено повідомлення ОСОБА_5 на телефонну лінію відповідних служб, зокрема з приводу підпалів вчинених ОСОБА_3 .

Слідча заперечила відносно скасування постанови. Вказала, що нею проведенні всі можливі слідчі дії.

Вислухавши пояснення учасників розгляду скарги, перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла наступного.

Згідно із п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постановою, що складена 28.02.2024 слідчим Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0003667, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, за відсутністю події кримінального правопорушення.

Належних доказів про те, що ОСОБА_3 було вручено (надіслано) постанову про закриття кримінального провадження, і така ним отримана раніше ніж 26.11.2024 матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно п.3 ч.1ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з статтею 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Належних доказів про те, що ОСОБА_3 було вручено (надіслано) постанову про закриття кримінального провадження, і така ним отримана раніше ніж 26.11.2024 матеріали кримінального провадження не містять.

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги щодо поновлення строку для її подання, вважає їх обґрунтованими та визнає причини пропуску процесуального строку для подання скарги, передбаченого частиною 1статті 304 КПК України, поважними, а тому слід прийти висновку про можливість поновлення строку для подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Крім того, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.284 КПКУ кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Зі змісту ч.5 ст.38 КПК України слідує, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Згідно з Узагальненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" від 12.01.2017 у під час розгляду зазначених скарг слідчі судді враховують положення ч.2 ст.9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, при розгляді скарги на процесуальні рішення слідчого чи прокурора виникає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не було забезпечено повне і всебічне проведення досудового розслідування, не здійснені всі процесуальні дії, необхідні для встановлення всіх обставин кримінального провадження та передчасно винесено постанову про закриття кримінального провадження, з недотриманням вимог ст. 110 КПК України.

Так, статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження, зокрема, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому, така обставина як відсутність події кримінального правопорушення, повинна застосовуватися у випадках, якщо: а) встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; б) встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; в) встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням, оскільки пов`язана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб.

При цьому, слідчим не обґрунтовано у зв`язку з чим, вона прийшла до висновку про відсутність події кримінального правопорушення за ч.1 ст. 383 КК України.

Така обставина як відсутність у діянні складу кримінального правопорушення застосовується для закриття кримінального провадження, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: а) відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін); б) непричетності особи до кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження порушено за заявою ОСОБА_3 від 13.11.2023, відомості про правопорушення внесено на підставі ухвали слідчого судді. В такій заяві зокрема зазначено, що ОСОБА_5 повідомляє поліцію про те, що він ОСОБА_3 неодноразово здійснював підпал у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , хоча по даних фактах проводилась перевірка правоохоронними органами і згідно висновків пожежної інспекції, причиною пожежі є коротке замикання електропроводки. Про це їй відомо, однак вона свідомо повідомляє поліцію. Зокрема, в останній заяві від 08.11.2023 знову стверджувала про вказане, відтак просить витребувати її заяву та його заперечення.

Натомість, в обґрунтування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим зазначено : покази ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та одразу зроблено висновок, що ОСОБА_5 жодного наклепу на свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 не чинила та не ставила мети оговорювати його, бо сам факт пожежі був. І згідно оціночних суджень жінки його міг вчинити ОСОБА_3 , хоча згідно висновку №2903 пожежу спричинено у зв`язку з необережним поводженням з вогнем. Відтак, кримінальне провадження закрито за відсутністю події кримінального правопорушення.

Разом з тим, не вбачається, що слідчою з`ясовано та надано оцінку фактам, що викладені в повідомлені про кримінальне правопорушення, не з`ясовано, коли саме і в чому виражалось повідомлення ОСОБА_5 про підпал квартири ОСОБА_3 (у яких заявах, телефонних дзвінках за відповідною датою, документальним вираженням, чи усною формою такі закріплені, та якому саме адресату), чи навпаки встановлено, що таких не було, що також необхідно для розмежування відсутності події чи складу кримінального правопорушення.

Адже, кримінальна відповідальність за ч.1 ст.383 КК України передбачає за завідомо неправдиве повідомлення саме суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, заява ОСОБА_5 від 08.11.2023, про яку згадував у заяві про кримінальне правопорушення, не міститься у матеріалах кримінального провадження, оцінки такій слідчою не надано.

Натомість, у матеріалах кримінального провадження наявні дві скарги ОСОБА_5 від 27.04.2023 та від 27.04.2023, що адресовані керівнику окружної прокуратури м. Івано-Франківська, оцінку яким не надано, не співставлено із фактами, що викладені ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчим не вжито заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оскаржувана постанова винесена без надання юридичної оцінки фактам, викладеним у заяві про вчинене кримінальне правопорушення, без повного зібрання доказів та їх оцінки.

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшла висновку, що постанова слідчого винесена без всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, неповного дослідження і оцінки матеріалів кримінального провадження та документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності з урахуванням всіх фактичних обставин справи, слідчим не здійснені всі процесуальні дії, необхідні для встановлення всіх обставин кримінального провадження, та передчасно винесено постанову про закриття кримінального провадження, з недотриманням вимог ст. 110 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі та керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу задоволити.

Постанову про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2024 року за № 0003667 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, що складена слідчим Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала 23.12.2024.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1