Справа № 302/339/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисниці-адвокатки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 25 червня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , маючого на утриманні двох малолітніх дітей, громадянина України, раніше несудимого,

в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

7 березня 2025 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області із Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 про обвинувачення його в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 25 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056.

Судом установлено, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, під час дії воєнного стану.

Досудовим розслідуванням установлено, що у період воєнного стану в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на отримання прибутку, шляхом продажу ввезених на територію України як гуманітарної допомоги автомобілів.

Так, у невстановлений час та місці ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, із метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог статей 3, 12 Закону України «Про гуманітарну допомогу» та постанови КМУ № 953 від 05.09.2023, придбав ряд транспортних засобів, зокрема, марки «KIA», моделі «SORENTO», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », він код « НОМЕР_2 », марки «Jeep», моделі «GRAND CHEROKEE», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », він код « НОМЕР_4 », марки «Nissan», моделі «NAVARA», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_5 », він код « НОМЕР_6 », та марки «CHEVROLET», моделі «CAPTIVA», із номерним знаком Польщі « НОМЕР_7 », він код « НОМЕР_8 » та вирішив направити їх до України в якості гуманітарної допомоги.

Згідно з поданої декларації «Про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою» громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , ввезено на територію України як гуманітарну допомогу, транспортний засіб марки «KIA», моделі «SORENTO», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », він код « НОМЕР_2 ». Особа, яка здійснює декларування ОСОБА_7 , водій ОСОБА_8 , відправник ОСОБА_9 , отримувач благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд «Апостола Андрія Первозванного», , м. Київ, пр. Голосіївський, 120.

Відповідно до поданої декларації «Про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою» громадянином ОСОБА_6 ввезено на територію України, як гуманітарну допомогу, транспортний засіб марки «Nissan», моделі «NAVARA», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_5 », він код « НОМЕР_6 ». Особа яка здійснює декларування ОСОБА_10 , водій ОСОБА_8 , відправник ОСОБА_11 , Польща, отримувач благодійна організація «Благодійний фонд Ми вільні», , м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 120.

Згідно з поданої декларації «Про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою» громадянином ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 , ввезено на територію України, як гуманітарну допомогу, транспортний засіб марки «Jeep», моделі «GRAND CHEROKEE», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », він код « НОМЕР_4 ». Особа, яка здійснює декларування ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , водій ОСОБА_14 , відправник ОСОБА_15 , отримувач благодійна організація «ЛЮБОВ РІДНОЇ ЗЕМЛІ», , м. Київ, вул. Волинська, 60.

Відповідно до поданої декларації «Про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою», громадянином ОСОБА_16 увезено на територію України, як гуманітарну допомогу, транспортний засіб марки «CHEVROLET», моделі «CAPTIVA», з номерним знаком Польської Республіки « НОМЕР_7 », він код « НОМЕР_8 ». Особа, що здійснювала декларування ОСОБА_16 , отримувач благодійна організація «Благодійний фонд НІД Україна», , м. Запоріжжя, вул. Григорія Квітки-Основ`яненка, 80.

Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний продаж указаних вище транспортних засобів, ОСОБА_4 помістив їх із метою подальшої реалізації на територію за адресою: Закарпатська область, Хустський район, селище Міжгір`я, вул. Добролюбова, координати Google Maps 48.5450278,23.4931667.

Продовжуючи свій злочинний умисел на продаж цих транспортних засобів, які ввезені в якості гуманітарної допомоги, виставив оголошення про їх продаж у загальнодоступній мережі інтернет на сайті «Авторіа», зокрема, 23.09.2024 транспортний засіб марки «Nissan», моделі «NAVARA», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_5 », він код « НОМЕР_6 », посилання ІНФОРМАЦІЯ_5 та 12.10.2024 транспортний засіб марки «Jeep», моделі «GRAND CHEROKEE», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », він код « НОМЕР_4 », посилання https://auto.ria.com/uk/auto_jeep_grand_cherokee_37325952.html.

Середня ринкова ціна розмитненого транспортного засобу марки «Jeep», моделі GRAND CHEROKEE, номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », він код « НОМЕР_4 » становить 235 339,00 гривень.

Надалі 18.10.2024 ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не будучи обізнаний зі злочинними намірами ОСОБА_4 , знайшов у мережі інтернет на сайті «Авторіа» оголошення про продаж транспортного засобу марки «Nissan», моделі «NAVARA», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_5 », він код « НОМЕР_6 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 , маючи на меті його придбати для власних потреб, зателефонував на номер мобільного телефону, який був зазначений в оголошенні, а саме НОМЕР_9 та під час розмови з ОСОБА_4 отримав від нього інформацію з приводу продажу вказаного транспортного засобу, який увезений в якості гуманітарної допомоги, із зазначенням його вартості та загальної характеристики.

У подальшому 21.10.2024 ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 на території колишньої автозаправної станції, надав для огляду ОСОБА_17 транспортний засіб марки «Nissan», моделі «NAVARA», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_5 », він код « НОМЕР_6 », після чого ОСОБА_17 передав ОСОБА_4 за цей транспортний засобі гроші у розмірі 3 650,00 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на 21.10.2024 становить 153 624,00 гривень) та 19 000,00 гривень.

Надалі ОСОБА_4 22.10.2024 за попередньою домовленістю, надав для огляду транспортний засіб марки «KIA», моделі «SORENTO», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », він код « НОМЕР_2 », громадянину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, із метою його подальшого продажу, при цьому показати вказаний транспортний засіб доручив ОСОБА_19 , який не був обізнаний зі злочинними намірами ОСОБА_4 .

Потім ОСОБА_18 оплатив завдаток за вказаний транспортний засіб на банківську карту, номер якої ОСОБА_4 надав ОСОБА_18 через додаток Вайбер, а саме за № 045515, грошові кошти у розмірі 4 000 гривень.

28 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , за попередньою домовленістю, також надав для огляду транспортний засіб марки «CHEVROLET», моделі «CAPTIVA», з номерним знаком Польської Республіки « НОМЕР_7 », він код « НОМЕР_8 », громадянину ОСОБА_18 , який діяв під контролем правоохоронних органів, з метою його подальшого продажу. Після цього, досягнувши домовленості про продаж зазначених двох транспортних засобів, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_18 , який діяв під контролем правоохоронних органів, що транспортний засіб марки «KIA», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », він код « НОМЕР_2 », він готовий продати за 4 200,00 доларів США, а «CHEVROLET», моделі «CAPTIVA», з номерним знаком Польської Республіки « НОМЕР_7 », він код « НОМЕР_8 », за 4 600,00 доларів США, після чого ОСОБА_18 пішов до свого автомобіля, перерахував грошові кошти та надав за ці транспортні засоби ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 8 800,00 доларів США (відповідно до курсу НБУ 363 558,00 гривень), після чого був викритий правоохоронними органами.

Середня ринкова ціна розмитненого транспортного засобу марки «KIA», моделі SORENTO, номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », він код « НОМЕР_2 », становить 237 970,00 гривень. А середня ринкова ціна розмитненого транспортного засобу марки «CHEVROLET», моделі «CAPTIVA», номерний знак Польської республіки « НОМЕР_10 », він код « НОМЕР_8 », становить 291 680,00 гривень.

Загальна вартість увезених на територію України, як гуманітарна допомога транспортних засобів, що реалізувались ОСОБА_4 , становить 941 613,00 гривень, що є значним розміром, оскільки вказана сума у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.03.2025 призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів у цьому кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні з розгляду вказаного кримінального провадження прокурор надав суду угоду про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається таке.

Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 16.04.2025 у селищі Міжгір?я між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисниці адвокатки ОСОБА_5 .

Угода містить: формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості в учиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене сторонами покарання та згода обвинуваченого на його призначення та звільнення від його відбування з випробуванням; наслідки укладення та затвердження угоди для сторін, наслідки невиконання угоди. Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, обвинуваченого, захисниці).

Пунктом 4 Угоди визначено міру покарання узгоджену сторонами за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з ввезенням та реалізацією гуманітарної допомоги на строк 2 роки.

Також сторонами погоджено застосування норм ст. 75 КК України у зв`язку з чим вони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та застосуванням судом іспитового строку, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до відповідного уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор також зазначив, що при укладенні цієї угоди були дотримані вимоги положень КК України та КПК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Захисниця у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала та просила суд її затвердити, оскільки при складанні цієї угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України і КК України та права обвинуваченого ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в учиненні даного кримінального правопорушення беззастережно визнав та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисниці, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд керується таким.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

За положенням ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (окрім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією), внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 201-2 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена у межах санкції ч. 3 ст. 201-2 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб унаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Окрім того, судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 394, ст. 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, в учиненні якого його обвинувачують, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст. 476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, аніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього кодексу.

З урахуванням наведеного вище, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд уважає, що угода, що укладена 16 квітня 2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участі його захисниці-адвокатки ОСОБА_5 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд уважає, що угода підлягає затвердженню.

Отже, за вказаних обставин суд уважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в учиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, під час дії воєнного стану.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин суд доходить висновку, що виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, може сприяти покарання, яке узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч. 3 ст. 201-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з увезенням та реалізацією гуманітарної допомоги на строк 2 роки, без конфіскації належного йому майна, звільнивши ОСОБА_4 від реального відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із установленням йому іспитового строку в межах середнього, що визначений ч. 4 ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту втратив свою дію з 09.03.2025 і підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд уважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави понесені у цьому кримінальному провадженні процесуальні витрати на залучення експерта, що підтверджені відповідними довідками Закарпатського НДЕКЦ від 16.09.2024, 18.11.2024, 19.11.2024 і 21.02.2025, а саме за проведення: судово транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-24/9233-АВ від 16.09.2024, витрати за проведення якої становлять 2 461,16 грн; судово транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-24/12219-АВ від 18.11.2024, витрати за проведення якої становлять 1 591,80 грн; судово транспортно-товарознавчої експертиза № СЕ-19/107-24/12222-АВ від 18.11.2024, витрати за проведення якої становлять 1 591,80 грн; судово транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-24/12221-АВ від 19.11.2024, витрати за проведення якої становлять 1 591,80 грн та судово транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-25/2478-АВ від 21.02.2025, витрати за проведення якої становлять 1 989,75 грн, що загалом становить 9 226,31 гривню.

На підставі ст. 174 КПК України слід скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2024, 24.12.2024 та 27.12.2024.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: 1) вилучені під час обшуку 28.10.2024 житла ОСОБА_4 речові докази повернути йому, крім свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Jeep» моделі «GRAND CHEROKEE», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », він код « НОМЕР_4 » та ключа до нього;2) вилучені під час обшуку 28.10.2024 житла ОСОБА_20 речові докази повернути останньому.

Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Також положеннями ч. 10 ст. 100 КПК України визначено, що застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Отже, з огляду на вказані вище законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Водночас обвинувачений ОСОБА_4 у підпункті 3 пункту 2 Угоди надав добровільну згоду на передачу на потребу Збройних Сил України транспортних засобів: 1) Jeep», моделі «GRAND CHEROKEE», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », він код « НОМЕР_4 » - до військової частини НОМЕР_11 ; 2) «CHEVROLET», моделі «CAPTIVA», з номерним знаком Польської Республіки « НОМЕР_7 », він код « НОМЕР_8 » - до військової частини НОМЕР_12 ; 3) «KIA», моделі «SORENTO», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », він код « НОМЕР_2 » - солдату гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки НОМЕР_13 батальйону НОМЕР_14 бригади ЗСУ ОСОБА_21 , з метою забезпечення обороноздатності України.

Отже, суд застосовує спеціальну конфіскацію у власність держави на транспортні засоби та передає їх: 1) «Jeep», моделі «GRAND CHEROKEE», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », він код « НОМЕР_4 » зі свідоцтвом про його реєстрацію серії НОМЕР_15 (PL) і ключів від нього - до військової частини НОМЕР_11 ; 2) «CHEVROLET», моделі «CAPTIVA», з номерним знаком Польської Республіки « НОМЕР_7 », він код « НОМЕР_8 » і свідоцтва про його реєстрацію № НОМЕР_16 і ключів від нього - до військової частини НОМЕР_12 ; 3) « ОСОБА_22 », номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_17 », він код « НОМЕР_18 » зі свідоцтвом про його реєстрацію № НОМЕР_19 і ключем до нього до військової частини НОМЕР_20 ; 4) «KIA», моделі «SORENTO», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », він код « НОМЕР_2 » зі свідоцтвом про його реєстрацію і ключів від нього - солдату гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки НОМЕР_13 батальйону НОМЕР_14 бригади ЗСУ ОСОБА_21 , з метою забезпечення обороноздатності України. Необхідність передачі цього конфіскованого майна (речових доказів провадження) названим військовим частинам та солдату НОМЕР_13 батальйону НОМЕР_14 бригади ЗСУ ОСОБА_21 , підтверджується зверненням до суду останнього та командирів цих військових частин. Також суд застосовує спеціальну конфіскацію у власність держави речового доказу транспортного засобу марки «Nissan», моделі «NAVARA», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_5 », він код « НОМЕР_6 » зі свідоцтвом про його реєстрацію.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись наведеним вище та статтями 368-371, 373-376, 394, 395, 472-475 та 532 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 квітня 2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисниці-адвокатки ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 25 червня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з увезенням та реалізацією гуманітарної допомоги на строк 2 (два) роки, без конфіскації належного йому майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із установленням йому іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту втратив свою дію з 09.03.2025 і до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не застосовувати.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави ( Казначейство України; одержувач: ГУК у Зак.обл./Ужгородська тг/24060300; р/рахунок: UA0007493 або одержувач: ГУК у Зак.обл./Мукачівська тг/24060300; р/рахунок: UA 0007383; призначення платежу: за транспортно-товарознавчу експертизу) понесені процесуальні витрати, пов`язані зі залученням у цьому кримінальному провадженні експерта за проведення: судово транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-24/9233-АВ від 16.09.2024 у розмірі 2 461,16 грн; судово транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-24/12219-АВ від 18.11.2024 у розмірі 1 591,80 грн; судово транспортно-товарознавчої експертиза № СЕ-19/107-24/12222-АВ від 18.11.2024 у розмірі 1 591,80 грн; судово транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-24/12221-АВ від 19.11.2024 у розмірі 1 591,80 грн та судово транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-25/2478-АВ від 21.02.2025 у розмірі 1 989,75 грн, що загалом становить 9 226 (дев`ять тисяч двісті двадцять шість) гривень 31 копійку.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.11.2024, 24.12.2024 та 27.12.2024, скасувати.

Речові докази, вилучені під час обшуку 28.10.2024 житла ОСОБА_4 , повернути йому, окрім свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Jeep» моделі «GRAND CHEROKEE», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », він код « НОМЕР_4 » та ключа до нього; а також вилучені речові докази, вилучені під час обшуку 28.10.2024 житла ОСОБА_20 , повернути останньому.

На підставі статей 96-1, ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію у власність держави та передати транспортні засоби: 1) «Jeep», моделі «GRAND CHEROKEE», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_3 », він код « НОМЕР_4 » зі свідоцтвом про його реєстрацію серії НОМЕР_15 (PL) і ключів від нього - до військової частини НОМЕР_11 ; 2) «CHEVROLET», моделі «CAPTIVA», з номерним знаком Польської Республіки « НОМЕР_7 », він код « НОМЕР_8 » і свідоцтва про його реєстрацію № НОМЕР_16 та ключів від нього - до військової частини НОМЕР_12 ; 3) « ОСОБА_22 », номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_17 », він код « НОМЕР_18 » зі свідоцтвом про його реєстрацію № НОМЕР_19 і ключем до нього до військової частини НОМЕР_20 ; 4) «KIA», моделі «SORENTO», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_1 », він код « НОМЕР_2 » зі свідоцтвом про його реєстрацію і ключів від нього - солдату гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки НОМЕР_13 батальйону НОМЕР_14 бригади ЗСУ ОСОБА_21 , з метою забезпечення обороноздатності України. Також застосувати спеціальну конфіскацію у власність держави речового доказу транспортного засобу марки «Nissan», моделі «NAVARA», номерний знак іноземної реєстрації « НОМЕР_5 », він код « НОМЕР_6 » зі свідоцтвом про його реєстрацію.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1