В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1322/24

Провадження № 1-кп/936/40/2025

17.01.2025 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Великі Будки, Недригайлівського району, Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 04.11.2024 близько 17 години 00 хвилини, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки із ОСОБА_5 , яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла один удар скляною попільничкою по тім`яній частині голови ОСОБА_5 , після чого нанесла один удар правою рукою по лівій руці потерпілого ОСОБА_5 , при цьому нігтями пальців руки подряпала його ліву руку, а також нанесла один удар рукою по обличчю потерпілого в області його лівого ока та нігтями пальців руки подряпала обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого згідно з висновком судово- медичної експертизи спричинила потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, синця навколоочної ділянки зліва з субконюктивальним крововиливом, синця лівого передпліччя та саден обличчя і садна лівого передпліччя.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, синця навколоочної ділянки зліва з субконюктивальним крововиливом, синця лівого передпліччя та саден обличчя і садна лівого передпліччя за ступенем тяжкості згідно наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року "Правила судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" пункту 2.3.1. кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, чи незначної стійкої втрати працездатності.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду пояснив, що претензій до обвинуваченої на даний час не має, проте вважає за доцільне призначити їй покарання, яке відповідає її протиправним діям.

Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою вину, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставини справи, які ніким не оспорюються.

Суд належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), і її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, суд враховує, що метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до проступків.

З досліджених даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на наркологічному та психіатричному обліку у КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради" не перебуває, орган місцевого самоврядування по місцю фактичного проживання відомостями про особу не володіє.

Згідно з ст.66 КК України обставинами справи, що пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченої.

Обтяжуючою обставиною справи згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, з метою застосування загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, виходячи з принципів необхідності та достатності призначеного покарання, попередження вчинення нових злочинів, суд приходить висновку про можливість виправлення обвинуваченої за умови призначення покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України- у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат немає.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України,

У Х В АЛ И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речовий доказ- скляну попільничку блакитного кольору, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області- знищити.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1