Справа № 638/5769/25
Провадження № 1-в/638/414/25
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про приведення вироків судів стосовно ОСОБА_4 до вимог кримінального законодавства,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», в якому він просить звільнити ОСОБА_4 від покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021 у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння; на підставі ч. 2,3 ст. 74 КК України привести вирок Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023; виключити з ухвали Сумського районного суду Сумської області від 05.06.2023 посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України; з урахуванням ухвали від 05.06.2023 Сумського районного суду Сумської області; визначити порядок виконання вироку Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 після приведення його у відповідність до вимог закону № 3342-IX.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі. Вироком Сумського апеляційного суду від 15.03.2023 вищевказаний вирок в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, строк відбування покарання обчислено з моменту фактичного затримання. Також ОСОБА_4 засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, строк покарання обчислено з дати фактичного затримання, вирок набрав законної сили 14.03.2023. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 05.06.2023 застосовано покарання за наявності кількох вироків, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 більш суворим покаранням за вироком Сумського апеляційного суду від 15.03.2023, визначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислено з 02.05.2023 моменту фактичного затримання. Згідно вироку Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021 ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України 07.10.2019 на суму 1213 грн, 26.01.2021 на суму 506 грн. Отже завдано збитки на суму, що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Представник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не сповістив.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 539 КПК України, суд розглядає клопотання за відсутності представника виправної колонії.

Засуджений підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор частково підтримав клопотання, вважав необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021, з урахуванням вироку Сумського апеляційного суду від 15.03.2023, у зв`язку з усуненням караності діяння. Також вважав покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 за ст. 395 КК України повністю відбутим. В іншій частині в задоволенні клопотання просив відмовити.

Заслухавши думку учасників, вивчивши матеріали судової та особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі. Вироком Сумського апеляційного суду від 15.03.2023 вищевказаний вирок в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, строк відбування покарання обчислено з моменту фактичного затримання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на даний час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Згідно вироку Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021 ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України 07.10.2019 на суму 1213 грн, 26.01.2021 на суму 506 грн.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн, на 01 січня 2021 року - 2270 грн.

Таким чином, діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021, з урахуванням вироку Сумського апеляційного суду від 15.03.2023, наразі не можуть вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність, за вчинення якої засуджено ОСОБА_4 вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021, з урахуванням вироку Сумського апеляційного суду від 15.03.2023, усунута, суд дійшов висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 необхідно звільнити від призначеного покарання за вказаним вироком суду.

Також ОСОБА_4 засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, строк покарання обчислено з дати фактичного затримання, вирок набрав законної сили 14.03.2023. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 05.06.2023 застосовано покарання за наявності кількох вироків, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 більш суворим покаранням за вироком Сумського апеляційного суду від 15.03.2023, визначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислено з 02.05.2023 моменту фактичного затримання.

У відповідності до Закону України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань" від 23.08.2023 №3342-ІХ, який набув чинності 28.03.2024 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема до статті 395 КК України , в якій змінено санкцію, слова "арештом на строк до шести місяців" замінено словами "штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років".

У розділі II «Прикінцеві та перехідні положення» Кримінального кодексу України пунктом 23 передбачено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу».

Відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту.

ОСОБА_4 відбуває покарання згідно ухвали Сумського районного суду Сумської області від 05.06.2023, яким застосовано покарання за наявності кількох вироків, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 більш суворим покаранням за вироком Сумського апеляційного суду від 15.03.2023, визначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислено з 02.05.2023 моменту фактичного затримання.

З урахуванням положень п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 на даний час повністю відбув покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 за ст. 395 КК України у виді 1 місяця арешту.

Таким чином, ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», у зв`язку з повним відбуттям покарання у виді 1 місяця арешту.

Право суду допустити негайне виконання судового рішення передбачено ч. 1, 2 ст. 534 КПК. Така вказівка буде відповідати принципу верховенству права, продовження тримання під вартою особи до набрання рішенням законної сили у даному випадку нівелює сам зміст судового рішення. Окрім того, така вимога буде відповідати і закону, оскільки покарання у вигляді арешту за правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, законодавцем скасоване, за ч. 3 ст. 185 КК України, за викладених вище обставин, декриміналізоване. Відповідно подальше тримання особи під вартою є незаконним.

Оскільки засуджений ОСОБА_4 повністю відбув призначене йому покарання, то у суду відсутні підстави для вирішення питання про приведення вироку Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 у відповідність до вимог Закону України № 3342-IX; виключення з ухвали Сумського районного суду Сумської області від 05.06.2023 посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України; визначення порядку виконання вироку Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023, у зв`зку з чим у задоволенні клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» в даній частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021, з урахуванням вироку Сумського апеляційного суду від 15.03.2023, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 09.02.2023 за ст. 395 КК України у виді 1 місяця арешту покарання у виді позбавленні волі за вироком Сумського районного суду Сумської області від 11.11.2021, з урахуванням вироку Сумського апеляційного суду від 15.03.2023 з 02.05.2023 року з розрахунку 1 день позбавлення волі за 1 день арешту та вважати його повністю відбутим.

ОСОБА_4 негайно звільнити з Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)».

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1