Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/177/25
Провадження №: 1-кс/332/21/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 70000132 від 09.02.2024, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, який перебуває на посаді стрільця (помічника кулеметника) 3 взводу оперативного призначення 2 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, без визначення розміру застави.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що наказом т.в.о. командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 НГУ № 210 від 09.08.2022 військовослужбовця за мобілізацією солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця (помічника кулеметника) 3 взводу оперативного призначення 2 роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національного гвардії України, зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_7 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 187 від 24.06.2023 солдат ОСОБА_5 вибув у щорічну основну відпустку за 2023 рік строком на 12 (дванадцять) календарних днів (з них дві доби для проїзду до місця проведення відпустки та у зворотньому напрямку) з 24.06.2023 по 05.07.2023.

У подальшому, 06.07.2023, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настанні, діючи з метою ухилення від військової служби, не з`явився на службу, а саме до місця дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 НГУ на території АДРЕСА_3 , з відпустки, після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби, на службу з відпустку, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Комунарського районного суду міста Запоріжжя 19.11.2024, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.01.2025.

Строк досудового розслідування по кримінальному провадженню закінчується 11 січня 2025 року, проте існують обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування у двомісячний строк, оскільки у вказаному кримінальному провадженні потрібно виконати наступне:

- направити підозрюваного ОСОБА_5 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення фактичного стану здоров`я та придатності для подальшого проходження військової служби;

- встановити та допитати осіб в якості свідків, яким відомо про обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- виконати інші слідчі дії, у проведенні яких виникне необхідність;

- скласти обвинувальний акт, а також реєстр матеріалів досудового розслідування, які спрямувати до суду для розгляду.

Провести вказані слідчі дії протягом встановленого строку слідства неможливо у зв`язку з надмірною кількістю слідчих дій, які необхідно проводити в інших матеріалах досудових розслідувань, які перебувають в провадженні слідчого та процесуального прокурора, а також зайнятістю захисника підозрюваного в слідчих діях в інших кримінальних провадженнях.

Обставини, які перешкоджали здійсненню вказаних процесуальних дій насамперед не завершення проведення відповідних судових експертиз та великий обсяг слідчих (розшукових) дій.

В ході досудового розслідування, керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 винесено постанову про погодження клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 09 лютого 2024 року, до трьох місяців, тобто до 11.02.2025.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали зазначене клопотання та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечувала, у разі ж задоволення клопотання просила застосувати до підозрюваного заставу у меншому розмірі, ніж було визначено ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя 19.11.2024, тобто в меншому розмірі, ніж 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 підримав позицію свого захисника, додатково повідомив, що має намір повернутися до військової служби, а перебування під вартою заважає йому підібрати відповідну військову частину для проходження військової служби.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 09 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 КК України (кримінальне провадження №0000132).

18.09.2024 старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого умісті Мелітополі за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 20 вересня 2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

18 листопада 2024 року о 17 годині 52 хвилин підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику адвокату ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 від 25 вересня 2024 року досудове розслідування зупинено.

18 листопада 2024 року о 13 год 07 хв ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 20 вересня 2024 року.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 від 18 листопада 2024 року досудове розслідування відновлено.

Клопотання слідчого погоджене з прокурором та оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі.

За змістом ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК, якою слідчий суддя керується в силу положень ч. 2ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Разом з тим, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Разом з тим, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

18.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні останнім кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами, зокрема:

- повідомленням військової частини НОМЕР_1 НГУ про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_5 ;

- протоколами допитів свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 НГУ, які пояснили обставини відсутності ОСОБА_5 на службі;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор належним чином мотивували своє клопотання.

Так, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до підозрюваного даного виду запобіжного заходу, на даний час не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання від 5 до 12 років позбавлення волі. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинувачений може переховуватися від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1. ст. 177 КПК України.

Крім того, 18.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні останнім кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 20 вересня 2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

18 листопада 2024 року о 13 год 07 хв ОСОБА_5 було затримано.

Отже, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню істини у справі, переховуючись від суду, що також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК, слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування у цьому кримінальному проваджені ще триває , у зв`язку з чим з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на свідків до надання завідомо неправдивих показань, які його виправдовували б, або до відмовити давати свідчення у суді.

Суд бере до уваги неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді іншого більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вбачає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити і застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, характеристики підозрюваного, а саме добровільний вступ на військову службу, молодий вік підозрюваного, суд вбачає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід, а саме заставу, виходячи із вимог ст.182 КПК України.

Приймаючи до уваги вимоги ч.5 ст.182 КПК України, та той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким, з урахуванням майнового стану підозрюваного, суд вбачає доцільним визначити заставу у найменшому розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_10 покладаються обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000132, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 11 лютого 2025 року включно.

Визначити одночасно щодо підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Розмір застави визначити у виді 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0001205, відкритий в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, , в призначенні платежу обов`язково зазначати інформацію про ПІБ обвинуваченого, номер справи і суд, в якому обрано запобіжний захід.

У разі внесення застави строком на 2 (два) місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (місця дислокації підрозділу) та/або місця роботи (несення військової служби);

-утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора або суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, а особою, яка перебуває під вартою, протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09 січня 2025 року о 16 год. 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1