Справа № 587/3131/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 12 серпня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Сумської області, Сумського району, с. Косівщина, українця, громадянина України, неодруженого, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, №255/2023 від 01 травня 2023 року, №451/2023 від 26 липня 2023 року, № 734/2023 від 06 листопада 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто до 13 травня 2024 року, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, тобто до 12 серпня 2024 року, 12 серпня 2024 строком на 90 діб до 09 листопада 2024 року, з 10 листопада 2024 року строком на 90 діб по 07 лютого 2025 року.

11 серпня 2024 року, помітивши у вікно власної квартири по АДРЕСА_2 , що знайома йому ОСОБА_5 , яка проживає неподалік, покинула своє помешкання та пішла у справах, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне заволодіння її майном з корисливих мотивів.

Відтак, близько 12 год. 00 хв. того ж дня ОСОБА_4 прийшов до будинку, у якому на першому поверсі розташована квартира ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ) та зі сторони вулиці побачив, що пластикове вікно однієї з кімнат відчинено вгору, на режим провітрювання. Діючи умисно, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді матеріального збитку потерпілій, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, просунув руку у отвір вікна та повернув ручку таким чином, щоб пластикове вікно відкрилося повністю.

Проникнувши через вікно до квартири ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 через вікно, ОСОБА_4 в одній із кімнат виявив гаманець із грошима та побутову техніку. Реалізуючи свій злочинний намір, останній незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 4 000 грн., мобільним телефоном ТМ «VIVO», модель Y11, чорного кольору, моноблочною акустичної системою ТМ «Sony», модель MHC-V73D, живлення Sieciowe та покинув квартиру, залишившись непоміченим. Викраденим майном ОСОБА_4 у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до виковку експерта, що складений за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-24/12818-ТВ від 23 серпня 2024 року вартість телефону ТМ «VIVO», модель Y11, чорного кольору становить 2 103 грн., моноблочної акустичної системи ТМ «Sony», модель MHC-V73D, живлення Sieciowe 25 778 грн. Відтак, загальна сума завданих ОСОБА_5 збитків становить 31 881 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану та поєднаного з проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав, погодився із обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Зазначив, що дійсно 11 серпня 2024 року, помітивши у вікно власної квартири по АДРЕСА_2 , що знайома йому ОСОБА_5 , яка проживає неподалік, покинула своє помешкання та пішла у справах, близько 12 год. 00 хв. того ж дня прийшов до будинку потерпілої зі сторони вулиці та побачив, що пластикове вікно однієї з кімнат відчинено вгору, на режим провітрювання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, просунув руку у отвір вікна та повернув ручку таким чином, щоб пластикове вікно відкрилося повністю. Проникнувши через вікно до квартири ОСОБА_5 , в одній із кімнат виявив та заволодів гаманцем із грошима в розмірі 4000 грн та побутовою технікою, а саме музичною колонкою та мобільним телефоном. З квартири вийшов через двері непоміченим. У подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Повідомив, що викрадене майно на цей час повернуто потерпілій, а кошти повернути він намагався, але потерпіла відмовляється їх отримувати. У вчиненому щиро розкаявся, попросив пробачення та запевнив суд, що таких дій більше вчиняти не буде.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів у повному обсязі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 скоїв вказане кримінальне правопорушення за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, вчинені в умовах воєнного стану та поєднані з проникненням у житло.

Вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає доведеною.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, неодружений, раніше не судимий, частково добровільно відшкодував завдані збитки, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, публічно вибачився перед потерпілою, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин. Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне відбування.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово товарознавчої експертизи№ СЕ-19/119-24/12818-ТВ від 23 серпня 2024 року у сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп. та за проведення судово-дактилоскопічної експертиза № СЕ-19/119-24/12891-Д від 23 серпня 2024 року в сумі 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн 68 коп. (Отримувач платежу:ГУК у Сумській області/Сумський район р/24060300, код отримувача: 37970404, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0018355, призначення платежу: Інші надходження (за проведення експертизи).

Арешт, накладений постановою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 серпня 2024 року, на майно потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України після набрання вироком законної сили скасувати та дозволити використовувати майно потерпілій за призначенням.

Речові докази:

-мобільний телефон ТМ «VIVO» моделі Y11, чорного кольору, що переданий 13 серпня 2024 року під розписку потерпілій ОСОБА_5 , залишити у власності та розпорядженні потерпілої.

-моноблочна акустична система ТМ «Sony», модель МНС-V73D, що передана 11 серпня 2024 року під розписку потерпілій ОСОБА_5 , - залишити у власності та розпорядженні потерпілої.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1