Справа № 489/1934/25
Провадження № 1-кп/489/676/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

24 березня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000314 від 09.11.2024, та додані до нього матеріали за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючої, раніше не судимої, незаміжньої, має двох неповнолітніх дітей, які перебувають на тимчасовому утриманні ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч .2 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказані особи спільно проживали до 09.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 .

09.11.2024 о 09:30 год ОСОБА_2 , знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , в результаті раптово виниклого умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень, умисно нанесла декілька ударів (точна кількість ударів в ході дізнання не встановлена, але не менше двох), колючо-ріжучим предметом, ззовні схожим на ніж, в область шиї потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши тим самим тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді колото-різаних поранень шиї без пошкодження магістральних судин, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, 09.11.2024 о 09:32 год ОСОБА_2 , знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , в результаті раптово виниклого умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень, умисно нанесла один удар, колючо-ріжучим предметом, ззовні схожим на ніж, в область шиї потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень шиї без пошкодження магістральних судин, що ускладнилось підшкірною емфіземою, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, такими своїми діями вчинивши кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України.

Обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до вимог ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи яка перебуває у сімейних відносинах.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, особу обвинуваченої, обставини, при яких нею було скоєно кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. У протоколі допиту від 20.03.2025 обвинувачена просила суд обрати покарання у вигляді громадських робіт.

При цьому зважаючи на те, що обвинувачена не працює, призначення покарання у виді штрафу не є доцільним, оскільки не забезпечить її виправлення та перевиховання. Покарання у виді виправних робіт неможливо призначити з аналогічних причин.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати - відсутні, матеріальна шкода не заподіяна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст. ст. 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1