справа № 932/1557/25
Номер провадження № 1-кп/932/209/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 09 жовтня 2024 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Невельську Сахалінської області рф, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, головного сержанта командира відділення кулеметного відділення взводу вогневої підтримки 9 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , молодшого сержанта, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому продовжений.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20 грудня 2022 року № 355, головного сержанта командира відділення кулеметного відділення взводу вогневої підтримки 9 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , молодшого сержанта ОСОБА_5 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини.

Таким чином, молодший сержант ОСОБА_5 в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 408 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період молодший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, молодший сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_2 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

04 червня 2023 року молодший сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від проходження військової служби.

Того ж дня, у ранковий час доби (більш точно час розслідуванняv не встановлено), молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, увільненим від займаної посади та зарахованим у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, самовільно залишив місце служби тимчасове розташування 9 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , розташованого у АДРЕСА_3 з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засідання свою у вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, однак заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки бажає повернутися до військової служби у військову частину НОМЕР_3 .

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого та просив суд задовольнити останнє.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до ч.5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 України підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Як вбачається з ч.2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 січня 2025 року № 26/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч.5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що dідповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20 грудня 2022 року № 355, головного сержанта командира відділення кулеметного відділення взводу вогневої підтримки 9 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , молодшого сержанта ОСОБА_5 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини.

З письмової згоди командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_6 від 17 лютого 2025 року № 940/6896 вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_5 заявив про готовність продовжити військову службу у військовій частина НОМЕР_3 АДРЕСА_4 частини НОМЕР_3 не заперечує про проходження військової служби ОСОБА_5 на вакантній посаді стрільця стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 .

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , факт звернення обвинуваченого до військової частини також підтверджується письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_3 , в якій зазначено про можливість розміщення ОСОБА_5 на вакантну посаду стрільця стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 , суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст. 408 КК України, та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000208 від 09 жовтня 2024 року.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки судом ухвалюється рішення про закриття кримінального провадження, то запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає скасуванню, а обвинувачений ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.5 ст. 401КК України, ст.ст. 203, 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 09 жовтня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно після проголошення ухвали.

Зобов`язати ОСОБА_5 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання ухвалою законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_5 у військовій частині НОМЕР_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя