Справа № 761/7039/25
Провадження № 1-кс/761/5271/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України капітана юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000643 від 27.06.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді директора ПП «ПРОЕКТГІДРОСТАЛЬ», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2023 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України капітана юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000643 від 27.06.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 2 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000643 від 27.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

18.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Підозра повідомлена ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме даними, що містяться у: розсекречених матеріалах результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій; відомостях, отриманих від оперативних підрозділів Служби безпеки України за результатами виконання доручень слідчого; протоколах огляду; показаннях свідка, які містяться у протоколі допиту; протоколом обшуку та іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

На думку органу досудового розслідування, враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, останній може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з мотивів у ньому наведеним та вказав, що не вбачає підстав для застосування менш суворішого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Захисники підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вважають, що ризики наведені стороною обвинувачення перебільшені, протокол затримання містить істотне порушення, оскільки час початку слідчої дії вказано 00:35 а фактичне затримання підозрюваного відбулось о 15 год. 35 хв., також, просили врахувати сталі соціальні зв`язки, наявність дитини на утриманні, наявність роботи, в також те, що підозрюваний буде співпрацювати зі слідством, у зв`язку із чим вважали за можливе застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисників, повідомив, що у разі застосування відносно нього біль м`якого запобіжного заходу, буде належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки.

Вивчивши клопотання, додатки до нього, заслухавши прокурора, захисників та підозрюваного, суд, дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Так, 2 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000643 від 27.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

18.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 було затримано 19.02.2025 о 15 год. 35 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

Аналізуючи надані слідчому судді для вивчення копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування підозри повідомленої ОСОБА_4 в обсязі долученому до клопотання, а саме дані, які містяться в процесуальних документах та протоколах слідчих дій, слідчий суддя вважає, що у даному випадку можна дійти висновку про причетність, останнього до вчинення протиправних дій, відповідальність за які, передбачена законом про кримінальну відповідальність а саме за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а тому слідчий суддя не бачить у висновках прокурора про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого, що виправдовує застосування заходів забезпечення.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Крім того, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею враховуються наступні обставини, а саме: те, що наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, те, що в разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, йому буде призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а також враховуючи його вік, майновий стан, сімейний стан, стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки вчинення кримінального правопорушення, те, що він раніше не судимий, факт вчинення кримінального правопорушення, проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, в період військового стану, що в сукупності вказує на наявність ризиків такої неправомірної поведінки підозрюваного як переховування від органів досудового розслідування та суду.

Можливість знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зумовлена на даний час тим, що органом досудового розслідування встановлено не всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказане кримінальне провадження має виняткову складність, на даний час досудове розслідування триває, проведено не всі слідчі (розшукові) дії, встановлюється можливі співучасники кримінального правопорушення, а також можливі об`єкти які були або є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігли на собі його сліди або містять інші відомості, що мають значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, у зв`язку із чим, вказаний ризик суд вважає доведеним.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні суд вважає доведеним, з огляду на те, підозрюваний, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може вчинити дії, з метою примушування свідків та інших учасників кримінального провадження давати вигідні для нього показання.

При цьому, враховуючи, що у відповідності до ст. 23; ч. 4 ст. 95 КПК України, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому при перебуванні підозрюваного на свободі не зможе запобігти ризику здійснення незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, що є ризиком визначеним п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, суд вважає доведеним, оскільки дії інкриміновані ОСОБА_4 вчинені на виконання вказівок особи з російської федерації, та яка на цей час органами досудового розслідування не встановлені усі причетні особи до вчиненні кримінальних правопорушень, що розслідується, а тому, може повідомити про факт виявлення злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що може призвести до того, що особи, з якими спілкувався підозрюваний, змінять засоби зв`язку, попередять про виявлене правопорушення інших учасників, яких вони залучили, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, на переконання суду є доведеним, з огляду на обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, те, що інкримінована злочинна діяльність спрямована на вчинення злочину проти національної безпеки України.

Існуючих ризиків достатньо для висновку про те, що у даному випадку менш суворіший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не забезпечить ненастання існуючих ризиків.

Наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

А тому, на переконання слідчого судді наявні передбачені законом підстави для задоволення клопотання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи обсяг підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, проти основ національної безпеки України, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Строк дії ухвали слід встановити до 60 діб.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-194, 196, 197 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто по 15 год. 35 хв. 18 квітня 2025 року включно.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою встановити до 60 днів, тобто по 15 год. 35 хв. 18 квітня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя