Справа № 308/1273/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002242 від 04.12.2024року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Раково Ужгородського району Закарпатської області, громадянки України, особи ромської народності, пенсіонерки, не заміжньої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002242 від 04.12.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану та ч. 3 ст. 357 КК України, а саме у незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

У період часу з 13:20 год. по 13:25 год 03 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Ужгород, пл. Петефі, 32а, у приміщенні магазину «Рошен», діючи з прямим умислом усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи за рахунок заволодіння чужим майном, скориставшись моментом, коли потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишила свій гаманець з грошовими коштами у сумі 4 000 гривень, 100 доларів США, що на час події згідно з офіційним курсом НБУ становили 4 164 грн, банківською карткою «Сенс банк» № НОМЕР_1 , та посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 у корзині, та переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, взяла до рук гаманець, який сховала під сумкою, чим завдав потерпілій матеріального збитку загальну на суму 8 164 гривні, станом на 03 грудня 2024 року.

Після чого покинула приміщення магазину, а викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Окрім цього, у період часу з 13:20 год. по 13:25 год 03 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Ужгород, пл. Петефі, 32а, у приміщенні магазину «Рошен», діючи з прямим умислом усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи за рахунок заволодіння чужим майном, скориставшись моментом, коли потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишила свій гаманець з грошовими коштами у сумі 4 000 гривень, 100 доларів США, що на час події згідно з офіційним курсом НБУ становили 4 164 грн, банківською карткою «Сенс банк» № НОМЕР_1 , та посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 , що являється важливим особистим документом, у корзині та переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, взяла до рук гаманець, який сховала під сумкою, чим завдав потерпілій матеріального збитку загальну на суму 8 164 гривні.

Після чого покинула приміщення магазину, а викраденим розпорядилася на власний розсуд.

З угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 22 січня 2025 року у місті Ужгород між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Угода містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення; узгоджене сторонами покарання та згода обвинуваченої на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди для сторін, наслідки невиконання угоди. Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, обвинуваченого, захисника).

Пунктом 4 Угоди визначено міру покарання узгоджену сторонами:

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно слід призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Також сторонами погоджено застосування норм ст. 75 КК України, у зв`язку з чим вони дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та застосуванням судом іспитового строку.

У судовому засіданні прокурор також зазначила, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисної.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень беззастережно визнала та просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала, щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченої та потерпілої, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В силу положення ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та ч. 3 ст. 357 КК України до кримінального проступку.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкцій ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 22 січня 2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена визнала вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Таким чином, за вказаних обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях і кваліфікує дії останньої за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та за ч. 3 ст. 357 КК України, а саме як незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та визначене в межах санкції ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно слід призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши останню від реального відбуття покарання із визначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України строком на 1 рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 січня 2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002242 від 04.12.2024року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України,, та призначити їй узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженої.

Речовий доказ:

-вісім купюр номіналом 500 грн: ВЕ1703213, ЄЖ3001381, ВЗ7546494, ВС5723471, АД8799678, ХЗ0780878, ХБ9401535, ЄЕ8166724 - вважати повернутими власнику;

-одна купюра номіналом 100 доларів СШАHD87188336A - вважати повернутими власнику;

-відеозапис з місця події від 03.12.2024 за адресою м. Ужгород, пл. Петефі, 32а, магазин «Рошен», який відкопійовано на односторонній оптичний диск з надписом «НР DVD-R» - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1