єдиний унікальний номер справи 546/127/25
номер провадження 1-кп/546/41/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000109, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, проживаючого з 2017 року у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_7 , маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керівника ФГ «Московець», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, не інваліда, РНОКПП НОМЕР_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

На початку січня 2024 року (більш точної дати та часу досудовим слідством не встановлено) у ОСОБА_5 виник прямий, корисливий, злочинний умисел, спрямований на заволодіння правом приватної власності на земельну ділянку, що розташована на території Решетилівської ТГ Полтавського району Полтавської області.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, спосіб та місці, з метою незаконного придбання права на майно, а саме права приватної власності на земельну ділянку, невстановлена особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) підробила документ, а саме свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.01.2024, бланк серії НМА № 347192. Вказане свідоцтво, відповідно до його змісту, видане державним нотаріусом Охтирської міської нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_9 (спадкова справа 20/2024, зареєстровано в реєстрі № 82). У вказаному свідоцтві зазначено, що на підставі заповіту, посвідченого Піщанською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 02.12.2022, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , податковий номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 4,8195 га, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлій на підставі Розпорядження Решетилівської РДА №65 від 23.03.2016, кадастровий номер: :00:002:0026 (далі по тексту Свідоцтво про право на спадщину за заповітом НМА № 347192).

На виконання свого злочинного наміру, в січні 2024 року ОСОБА_5 від невстановленої в ході досудового розслідування особи (матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження) отримав вищевказане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом НМА № 347192, зі змісту якого вбачається що він, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , є спадкоємцем наступного майна земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0026, розташованої території Піщанської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Так, 20.02.2024 у першій половині доби, ОСОБА_5 з метою придбання права приватної власності на земельну ділянку, шляхом обману, на підставі завідомо підробленого документу - Свідоцтва про право на спадщину за заповітом НМА № 347192, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (щодо якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження), з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, для оформлення реєстрації права власності за собою на майно, що залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , а саме земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0026, перебуваючи за адресою свого мешкання по АДРЕСА_2 , де будучи обізнаним, що він до державного нотаріуса Охтирської міської нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_9 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом не звертався, ОСОБА_10 заповіт на останнього не складала, надав ОСОБА_11 для подачі державному реєстратору прав на нерухоме майно виконавчого комітету Решетилівської міської ради Свідоцтво про право на спадщину за заповітом НМА №347192, при цьому достовірно знаючи та усвідомлюючи, що жодних спадкових прав на майно померлої ОСОБА_10 він не мав.

Того ж дня, о 11 год 39 хв, ОСОБА_11 , діючи в інтересах ОСОБА_5 та будучи обізнаним про злочинні наміри останнього, прибув до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Решетилівської міської ради ОСОБА_12 , який здійснює професійну діяльність за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, м. Решетилівка, вул. Покровська, 17, де від імені ОСОБА_5 підписав заяву про державну реєстрацію виникнення права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0026, додавши до неї Свідоцтво про право на спадщину за заповітом НМА № 347192. За результатами розгляду реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію виникнення права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0026 площею 4,8195 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 42), про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тим самим ОСОБА_5 довів свій злочинний умисел до кінця.

У подальшому, ОСОБА_5 використовував вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто розпорядився нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ввів державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Решетилівської міської ради ОСОБА_12 в оману щодо наявності у нього спадкових прав на майно після померлої ОСОБА_10 , придбавши у такий спосіб право на нерухоме майно шляхом обману, а саме право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0026, водночас законним спадкоємцем якої на той час була донька померлої ОСОБА_10 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З огляду на викладене, умисними протиправними діями ОСОБА_5 , що полягали у придбані права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0026, потерпілій ОСОБА_13 завдано збитки у розмірі 657 500 грн, що становить 434 (657500 : 1514) неоподаткованих мінімумів доходів громадян та є великим розміром.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 190 КК України, як придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

Окрім того, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_11 (щодо якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження), своїми умисними діями, що полягали у наданні 20.02.2024 державному реєстратору прав на нерухоме майно виконавчого комітету Решетилівської міської ради ОСОБА_12 за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, м. Решетилівка, вул. Покровська, 17, завідомо підробленого документу - Свідоцтва про право на спадщину за заповітом НМА № 347192, як способу придбання права на майно, при оформленні права приватної власності на земельну ділянку з кадастровими номером :00:002:0026, площею 4,8195 га, без законних на те підстав, при цьому достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на зазначену земельну ділянку ОСОБА_5 не має ніяких прав, вчинив використання завідомо підробленого офіційного документу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, представник потерпілої, обвинувачений та його захисник.

Потерпіла ОСОБА_13 у підготовче судове засідання не з`явилася, подавши суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності за участі її представника адвоката ОСОБА_4 .

Під час підготовчого судового засідання прокурором надано суду угоду про визнання винуватості, з якої вбачається, що 17 березня 2025 року під час судового провадження між прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000109 від 06.02.2025, з одного боку, та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3924 від 12.10.2021, ордер про надання правової допомоги ВІ № 1275128 від 23.01.2025), за письмової згоди потерпілої ОСОБА_13 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі підозри, повідомленої 30.01.2025 зі змінами від 10.02.2025.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а саме щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також повне відшкодування шкоди шляхом припинення права власності ОСОБА_14 на земельну ділянку, яка є об`єктом кримінального правопорушення, шляхом припинення права власності на земельну ділянку за заявою обвинуваченого.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони дійшли згоди про призначення остаточного покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того в угоді зазначено, що обвинувачений розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_5 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_5 розуміє наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Представник потерпілої у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що потерпіла добровільно надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, потерпіла не має до обвинуваченого жодних претензій матеріального та морального характеру, цивільний позов не подавався, наслідки вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим самостійно в добровільному порядку усунуті та реєстрація земельної ділянки повернута у первісний стан.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, повідомленої йому 30.01.2025 зі мінами від 11.02.2025. Підтверджує всі обставини кримінальних правопорушень в обсязі, визначеному у підозрі та в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєному, висловив осуд своєї поведінки, запевнив суд, що подібне в подальшому не повториться, наслідки вчинено ним повністю усунуті шляхом припинення за його заявою отриманого права власності та скасування державної реєстрації права власності на його ім`я. Погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити. Зазначив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження та невиконання угоди, запевнив, що не існує перешкод у невиконанні угоди.

Захисник ОСОБА_6 підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України, перешкоди в її затвердженні відсутні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити. Зазначила, що потерпіла надала письмову згоду на укладення угоди прокурором, в якій висловлена її добровільна позиція, угоду укладено з дотримання норм КПК України. Просила вирішити долю процесуальних витрат у справі, стягнувши витрати на проведення почеркознавчих експертиз, які доводять факт підробки документів, що були використані обвинуваченим, як спосіб вчинення шахрайства. Також просила оригінали документів, які визнані речовими доказами, що вилучені у Полтавської районної військової адміністрації щодо ФГ «Московець» повернути володільцю. Земельну ділянку повернути законному володільцю. Інші речові докази просила залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження. Також зазначила, що накладений слідчим суддею арешт на земельну ділянку був знятий слідчим суддею, тому питання щодо арешту вже вирішено на стадії досудового розслідування.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором докази, розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Письмова згода прокурору на укладенням угоди надана потерпілою ОСОБА_13 та її представником адвокатом ОСОБА_4 у спільно підписаній заяві від 17.03.2025.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 12 КК України, за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком, а за ч. 4 ст. 190 КК України тяжким злочином.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України в обсязі обставин встановлених досудовим розслідуванням та пред`явленого обвинувачення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_14 за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Сторонами угоди визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Обвинувачений та прокурор цілком розуміють обмеження права на оскарження вироку у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 2 та ч. 5 ст. 12 КК України віднесені до кримінального проступку та тяжкого злочину. Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, розлучений, проживає у фактичних шлюбних стосунках, має на утриманні малолітню дитину, працює керівником фермерського господарства, за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався, на психіатричному лікуванні не перебував, щиро розкаявся у скоєному злочині, наслідки злочину усунуті та право власності обвинуваченого на земельну ділянку припинено, за місцем проживання негативні характеризуючі ознаки відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненні злочину. Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та розміру покарання, який встановлений Кримінальним Кодексом України, а також правилам їх призначення відповідно ч. 1 ст. 70 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Умовами укладеної угоди узгоджено звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність тих, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність встановлення іспитового строку на один рік, застосувавши положення ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі постанов прокурора у кримінальному провадженні проведено дві почеркознавчі експертизи, витрати на проведення яких підтверджені належними доказами та становлять у загальному розмірі 6815,52 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Речові докази у кримінальному провадженні, визнані постановами прокурора від 13.03.2024, 22.05.2024, 14.06.2024, 01.08.2024, приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Постанови про призначення експертиз та визнання речових доказів приймалися у кримінальному провадженні № 0000119 від 25.03.2020, у яке було об`єднані кримінальні провадження № 70000037 від 16.05.2024 та № 70000004 від 21.01.2025. В подальшому із кримінального провадження № 0000119 постановою прокурора від 06.02.2025 виділені матеріали досудового розслідування за фактом скоєння ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, про що внесені відомості до ЄРДР.

Виділене кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за № 0000109, про що 06.02.2025 внесені відповідні відомості.

В рамках виділеного кримінального провадження № 0000109 із кримінального провадження № 0000119 були частково виділені та приєднані до кримінального провадження № 0000109 матеріали досудового розслідування, здобуті органом досудового розслідування за фактом скоєння ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2024 у межах кримінального провадження № 0000119 накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0026, який скасовано на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.12.2024.

Враховуючи зазначене, питання щодо скасування арешту згідно з вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України у даному кримінальному провадженні не підлягає вирішенню, оскільки вирішено слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 124, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 17 березня 2025 року між прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_6 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_13 та її представника адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у загальному розмірі 6815,52 грн (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень 52 копійки).

Речові докази по справі, а саме:

- оригінали паперових документів, а також реєстраційну справу щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0026 у паперовому вигляді, сформовану за допомогою програмного забезпечення ДРРП, вилучених у Виконавчому комітеті Решетилівської міської ради, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НМА № 347192 від 17.01.2024, вилучену у ОСОБА_11 , залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- копії документів щодо ФГ «Бобошко О.М.», які були виділені у дане кримінальне провадження в копіях, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- оригінали документів щодо ФГ «Московець», вилучені у Полтавської районної військової адміністрації, повернути їх законному володільцю;

- земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0026, площею 4,8195 га, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, повернути законному володільцю.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1