ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/617/25
провадження № 1-кс/753/184/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000222 від 12.01.2025.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 12.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Так 11.01.2025 у вечірній час, близько 18 год. 37 хв., будучи військовослужбовцем за призовом, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину «Фора», що за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 26, де в той час перебувала значна кількість громадян та зустрівши в торговому залі раніше не відомих йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спровокував і розпочав із ними словесний конфлікт.

В ході виниклого конфлікту ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні торгового залу зазначеного магазину, тобто у загальнодоступному громадському місці, керуючись раптово виниклим умислом направленим на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, став вчиняти хуліганські дії, прагнучі показати свою зневагу до установлених правил і норм поведінки в суспільстві, супроводжуючи свої дії голосною нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших. Далі, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до установлених правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися шляхом приниження інших, безпричинно, раптово наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_7 , внаслідок чого вона впала на підлогу, а також наніс декілька ударів ОСОБА_8 , після чого в ході виниклої бійки разом з останнім впали на підлогу. В цей час з метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 , до нього підбігли працівники та відвідувачі магазину, що були вимушені спостерігати за хуліганськими діями, які втрутившись стали відтягувати останнього від ОСОБА_8 , що в свою чергу потягло за собою вимушене зупинення роботи магазину.

Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підвівшись з підлоги, вийшли з приміщення магазину на його ґанок, розташований біля вхідних дверей. ОСОБА_5 в цей час направився за ОСОБА_8 та вийшовши з приміщення магазину знову розпочав бійку з останнім, в ході якої продовжуючи свої протиправні дії, керуючись умислом направленим на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до установлених правил і норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися шляхом приниження інших, діставши з карману предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, тобто розкладний ніж «Boker Magnum» та тримаючи його у руці, наніс ним два удари в область грудної клітки та лівого плеча ОСОБА_8 , спричинивши таким чином останньому непроникаюче колото-різане поранення черевної стінки та сліпе поранення лівого плеча.

З врахуванням зазначеного, слідчий зазначає, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено відбуття винною особою покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім цього, наявні достатні підстави вважати, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду актуальний у зв`язку із тим, що перебування на волі підозрюваного ОСОБА_5 , який усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинений злочин, надасть можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, виїзду за кордон, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду;

- незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень. Оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин було вчинено із застосуванням насильства, останній може здійснювати на свідків вплив, шляхом залякування, погроз, тощо. Допитані у провадженні свідки є важливими для досудового розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки є прямими очевидцями вчиненого правопорушення, а підозрюваному відоме їх місце проживання, тому ним може бути здійснений тиск на останніх з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий вказує, що у відповідності до положень ст. ст. 176-178, 183 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив відмовити, оскільки підозра є частково необґрунтованою, а кваліфікація кримінального правопорушення в подальшому може бути змінена. Захисник стверджував, що прокурором не доведено наявність ризиків, просив врахувати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є військовослужбовцем, має незадовільний стан здоров`я, оскільки був неодноразово контужений, має поранення, що потребує лікування, а в подальшому проходження ВЛК, що в умовах утримання під вартою, є неможливим. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 12.01.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 12.01.2025; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 12.01.2025; протоколом огляду місця події від 11.01.2025; протоколом огляду предмету (відеозапису) від 12.01.2025; довідкою КНП КМКЛ «ШМД» №286; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 12.01.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 12.01.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 12.01.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має середній вік, групи інвалідності не має, має задовільний стан здоров`я, разом із тим, відповідно до наданих суду матеріалів мав поранення під час бойового виходу, у зв`язку з чим проходив лікування та перебуває на реабілітації.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний має певні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю, неодружений, дітей на утриманні не має.

Підозрюваний має вищу освіту, проходить службу під час мобілізації, на особливий період на посаді старшого оператора-навідника у військовій частині НОМЕР_1 .

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.178 КПК України, то даних щодо негативної репутації підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано.

Відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні у матеріалах кримінального провадження відсутні.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, про ймовірність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, характер та зухвалість інкримінованого злочину, який вчинено в умовах воєнного стану.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та їх дослідження, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Таким чином, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким можуть бути відомі обставини вчинення злочину у якому останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом вмовляння, залякування, підкупу, з метою спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, та застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Разом з тим, підстави, які унеможливлюють перебування підозрюваного ОСОБА_5 в умовах ізоляції за станом здоров`я, слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, крім передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Також, положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

У контексті обставин цього кримінального правопорушення, суд вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Така сума (застави) визначена з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 та його майнового стану.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 12.01.2025, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.03.2025, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , в разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 12.03.2025 включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Покласти на прокурора у кримінальному провадженні контроль за виконанням ухвали суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 17.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1