Справа № 362/4149/24
Провадження № 1-кп/362/295/25
ВИРОК

Іменем України

18.03.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000283 від 23.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, що має середню освіту, офіційно не одруженого, без фактичного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, що має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.12.2023 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , а саме: висловлював образи та погрози на її адресу, що в подальшому могло призвести до психологічного розладу здоров`я потерпілої, внаслідок чого міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За даним фактом прийнято рішення Васильківським міськрайонним судом Київської області від 30.01.2024 притягнуто ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, 30.01.2024 близько 12:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , а саме: ображав та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За даним фактом прийнято рішення Васильківським міськрайонним судом Київської області від 16.04.2024 притягнуто ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, 02.03.2024 близько 11:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_7 , а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За даним фактом прийнято рішення Васильківським міськрайонним судом Київської області від 16.04.2024 притягнуто ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, 22.04.2024 близько 15:30 год. ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, на шлях виправлення не став та, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_7 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, а саме: ОСОБА_5 не впускав свою матір до власної квартири АДРЕСА_2 , при цьому ОСОБА_5 , висловлювався нецензурною лайкою та кидався в бійку з ОСОБА_7 .

Так, внаслідок домашнього насильства з боку ОСОБА_5 відносно ОСОБА_7 у останньої зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та свою безпеку. ОСОБА_7 завдані психологічні страждання. Ситуація, яка досліджується у кримінальному провадженні, є для ОСОБА_7 психотравмуючою. У ОСОБА_7 внаслідок домашнього насильства з боку ОСОБА_5 виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її активному соціальному функціонуванню як особистості.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину спочатку не визнав, однак згодом визнав фактичні обставини та підтвердив наявність неприязних стосунків з матір`ю, в яких вважає винною матір, цивільний позов не визнав, оскільки ніде не працює, показав, що ОСОБА_7 погана людина і погана мати. Раніше вона неодноразово вимагала дати їй внука погуляти, він давав. 13.05.2024 вона фактично отруїла його сина, давши йому якийсь прострочений продукт, дитина потрапила в лікарню. Він до поліції щодо факту отруєння не звертався, однак після цих подій обмежив спілкування з матір`ю, просив її відчепитися від його дитини. На даний час він дійсно проживає в квартирі матері і за комунальні послуги не платить. Після того, як змінив замки в квартирі і мати не змогла туди потрапити, вона перестала приїжджати і конфліктів між ними більше не було.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що її син втратив свою квартиру в м. Київ і почав жити в м. Васильків у квартирі її мами. В 2013 році вона оформила цю квартиру на себе, оскільки її мати бабуся ОСОБА_10 не хотіла віддавати квартиру останньому, вважала його ненадійним. Після цього ОСОБА_5 почав вимагати у неї квартиру та гроші. 24.12.2023 вона приїхала і привезла йому гроші. Після 22.04.2024 вона з сином не спілкується взагалі, відносини в них погані, однак вона платить за нього за комунальні послуги. На даний час борг за комунальні послуги становить 30000 грн., саме в таку суму вона оцінює моральну шкоду, яку їй заподіяв син, і просить стягнути з нього ці кошти.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, стороною обвинувачення надано докази, які досліджено судом:

- рапорт старшого інспектора чергового відділу поліції № 1 (м. Васильків) Обухівського РУП ГУНП в Київській області про реєстрацію ЄО за № 4060 від 22.04.2024 як: інші тілесні ушкодження (ч. 1 ст. 126) за повідомленням ОСОБА_7 про неправомірні дії з боку сина ОСОБА_5 22.04.2024 о 15:30;

- скриншоти переписок ОСОБА_7 з сином, в яких містяться погрози в її сторону та вимагання;

- довідки з бази даних поліції щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності;

- постанова Васильківського міськрайонного суду № 362/1693/18 від 10.04.2018, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

- постанова Васильківського міськрайонного суду № 362/2681/23 від 19.05.2023, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.;

- постанова Васильківського міськрайонного суду № 362/380/24 від 30.01.2024, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.;

- постанова Васильківського міськрайонного суду № 362/2437/24 від 16.04.2024, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.;

- довідка КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» № 495555, з якої вбачається, що ОСОБА_7 за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває;

- рапорт-характеристика на ОСОБА_7 , відповідно до якого остання за місцем проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони. З сусідами підтримує дружні стосунки, громадських порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, до ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області скарги відносно неї не надходили;

- вимога ІП відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, з якої вбачається, що ОСОБА_7 раніше не судима;

- висновок експерта № 586 від 28.05.2024, з якого вбачаться, що внаслідок домашнього насильства з боку ОСОБА_5 відносно ОСОБА_7 у останньої зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та свою безпеку. ОСОБА_7 завдані психологічні страждання. Ситуація, яка досліджується у кримінальному провадженні, є для ОСОБА_7 психотравмувальною. У ОСОБА_7 внаслідок домашнього насильства з боку ОСОБА_5 виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її активному соціальному функціонуванню як особистості;

- висновок судово-психіатричного експерта № 269 від 12.06.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованих йому дій страждав на емоційно нестабільний розлад особистості, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 страждає на емоційно нестабільний розлад особистості, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, даних за алкогольну/наркотичну залежність у нього не виявлено.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності до вимог КПК України.

Даючи оцінку зазначеним вище показанням обвинуваченого ОСОБА_5 , даними ним в судовому засіданні, суд зазначає, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав частково, вважає, що його дії були спровоковані поведінкою матері.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації, вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, повністю доведена.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання, суд враховує, що, згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про покарання, відповідно до статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином; особу винного, який раніше не судимий, не одружений, самостійно доглядає та утримує малолітнього сина, на обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий, орган пробації вважає за можливе виправлення останнього без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України,оскільки, на думку суду призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження чи позбавлення волі за встановлених обставин та даних про особу обвинуваченого не відповідатимуть приписам ч. 1, 2 ст. 65 КК України та становитиме надмірний тягар.

Відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені певні обов`язки.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувального заходу, суд виходить з наступного.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_5 визнається винним у вчиненні домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_7 , яка є його матір`ю.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необхідність застосування відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_5 обмежувальних заходів строком на 3 (три) місяці у виді заборони наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб, оскільки це сприятиме виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальний захід у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому вона просила стягнути з останнього на свою користь 30000 грн. моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 вона зазнала психологічної травми, яка проявляється у вигляді страху, безпорадності та розуміння того, що її повнолітня дитина може ось так умисно та свідомо протягом довгого періоду часу «тероризувати» свою матір та більш того свідомо залякувати її з метою отримання від неї неправомірної матеріальної вигоди. У її житті мають місце істотні зміни способу звичного життя, витрати на лікування призвели до зміни фінансового стану, вона не може продовжувати активне соціальне життя. Саме тому оцінює заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При цьому суд приймає до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Суд вважає, що потерпілій була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення щодо неї вона зазнала душевних, психічних переживань, було завдано шкоду її здоров`ю, що потягло за собою вимушені зміни в її житті, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-психіатричної експертизи.

При вирішенні питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 відносно потерпілої ОСОБА_7 умисного діяння, яке є нетяжким злочином проти життя та здоров`я особи, а також характер страждань потерпілої ОСОБА_7 , наявність негативних змін у її житті, вина ОСОБА_5 в заподіянні яких доведена під час судового слідства в даному кримінальному провадженні, тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, оскільки розмір моральної шкоди, про який просить потерпіла ОСОБА_7 є надто завищений.

Витрати на залучення експертів та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 381-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

У відповідності до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки» та «Формування життєвих навичок».

На підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_5 строком на 3 місяці обмежувальні заходи, а саме:

1) заборонити наближатися на відстань ближче ніж 50 м до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

2) заборонити листування, телефонні переговори з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1