Справа № 296/177/25
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003178 від 10.10.2024за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

встановив:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор звернулась до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В обґрунтування свого клопотання зазначила, що підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінилися, зокрема, ризики переховування обвинуваченого від суду, протиправного впливу на неповнолітню потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання позбавлення волі на тривалий період часу. При цьому, даний вид запобіжного заходу необхідно продовжувати не з каральних міркувань, а з метою виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання із викладених у ньому підстав.

Адвокат ОСОБА_5 та його підзахисний ОСОБА_4 просили суд відмовити у задовленні клопотання прокурора. Просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 просив клопотання прокурора задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання прокурора, суд доходить наступного висновку.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За правилами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу. Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, суд звертає увагу, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувачений може в подальшому створити умови для настання ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення у разі визнання його винуватим, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, суд доходить висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відсутні, а тому обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 315, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

У клопотанні сторони захисту щодо зміни запобідного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю, відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на строк 60 днів, тобто до 03 травня 2025 року включно.

Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань(№8)» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1