Справа 688/153/25
№ 1-кп/688/69/25
Ухвала

15 січня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000539 від 01.09.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гриців Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, утримуючого двоє неповнолітніх дітей, старшого стрільця комендантської групи роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

встановив

13.01.2025 до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000539 від 01.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3. ст.286-1 КК України.

13.01.2025 суд призначив підготовче судове засідання на 15.01.2025

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 діб. Клопотання обґрунтував тим, що ризики, визначені ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшились, у зв`язку із чим виникла необхідність у його продовженні. Вважає, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років. Після вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння, зник з місця події. З метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам, належним чином не гарантуватимуть належної поведінки обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче засідання не з`явилася.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили відмовити у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Вважають, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину не доведена, він має сталі соціальні зв`язки, має дружину та двоє неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не має на меті переховуватися від суду.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, кримінальне правопорушення у якому звинувачується ОСОБА_4 відноситься за ст.12 КК України до тяжкого злочину.

Суд зазначає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається у підготовчому судовому засіданні, тобто судом не розпочато дослідження письмових доказів, обвинувачений показань не надавав, потерпілий та свідки не допитані.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд враховує наступне.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що на стадії досудового розслідування допитано потерпілу та ряд осіб як свідків, проте потерпіла та свідки в порядку статті 225 КПК не допитувались. Отже, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду потерпілий та свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1,2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

За таких обставин суд вважає, що ризик впливу на потерпілу та свідків не можна повністю виключити на стадії підготовчого та судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої та свідків та дослідження їх судом.

Суд враховує вимоги п.п. 1,3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Волосюк проти України», «Ілійков проти Болгарії») сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Спростовуючи ризик переховування від правосуддя, захист обвинуваченого вказує на відсутність доказів такого ризику та наявність міцних соціальних зв`язків.

Суд зауважує, що інформація про родину, яку наводить сторона захисту, за якою у обвинуваченого є сім`я та постійне місце проживання не можуть бути вирішальними, що могли б знизити цей ризик до маловірогідності чи до його виключення.

Суд враховує дані відомості у сукупності з іншими обставинами, при вирішенні питання про існування ризику переховування від суду та втечі, і вважає, що є обґрунтовані сумніви щодо належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, а тому вважає, що залишається актуальним ризик переховування від суду, вважаючи на тяжкість ймовірного покарання за кримінальне правопорушення передбачене частиною 4 статті 186 КК України, санкція якої передбачає покарання від семи до десяти років позбавлення волі.

При вирішенні питання про можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, прокурор посилається на те, що жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам.

Суд, дослідивши існуючі ризики та заперечення захисту, звертає увагу на те, що дійсно ризики з часом зменшуються, проте ризик переховування від суду, враховуючи доводи прокурора є досить вірогідним.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, в т.ч. щодо участі у судовому розгляді, суд вважає, що тримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим, а тому необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 110, 314-316, 369-372, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 15.03.2025 включно.

Підготовче засідання відкласти на 14 год 30 хв. 10.02.2025.

Повний текст ухвали буде проголошено о 8 год. 30 хв. 16.01.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів із дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_7