20.02.2025
Справа № 642/431/25
Провадження № 1-кп/642/273/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу,

встановив:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України (в редакції від 28.04.2023), ч.5 ст. 190, ч.5 ст. 185 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190 КК України (в редакції від 28.04.2023), ч.5 ст. 190 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання. Своє клопотання мотивував тим, що 12.07.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 605 600 грн., у разі внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Застава за ОСОБА_4 була сплачена частинами: 299 999 грн. ОСОБА_25 , 299 999 грн. ОСОБА_26 та 5602 грн. ОСОБА_5 . Надалі ухвалами слідчих суддів строк дії обов`язків, покладених ОСОБА_4 продовжувався. Проте за період досудового розслідування будь-яких фактів неналежної поведінки або порушення ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків з часу обрання запобіжного заходу не встановлено. Відомостей, які б свідчили про вплив обвинуваченого на будь-кого з учасників кримінального провадження, не надано. Окрім того, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має на утриманні малолітню доньку. Враховуючи викладене, захисник вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 буде достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що, на думку захисту, забезпечить з його боку належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання захисника.

Потерпілі підтримали думку прокурора.

Інші захисники та обвинувачені підтримали клопотання адвоката ОСОБА_9 .

Суд, дослідивши клопотання захисника обвинуваченого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , судом враховано наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту остання повинна довести те, що обставини, наведені у ст. 194 КПК України, та які враховувалися судом при застосуванні запобіжного заходу, зникли або ж зменшилися настільки, що подальше застосування певного виду запобіжного заходу буде безпідставним.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей реєстру, доданого до обвинувального акту, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 605 600 грн.

За ОСОБА_4 було внесено заставу трьома заставодавцями: 299 999 грн. внесено ОСОБА_25 , 299 999 грн. - ОСОБА_26 та 5602 грн. - ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними квитанціями, наданими стороною захисту.

Підставою застосування вищеназваного запобіжного заходу стала доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_27 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частинами 1, 2 статті 182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Оцінивши доводи сторони захисту в частині аргументів про належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 як підставу для твердження про відсутність ризиків, так і наслідок - необхідність зміни запобіжного заходу, суд зазначає таке.

Застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у випадку порушення підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, фактично застава у відповідному розмірі забезпечує виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та є засобом запобігання перешкоджанню підозрюваним/обвинуваченим кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не свідчать про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. У цьому випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинуваченого та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, які діють з моменту набуття ним процесуального статусу обвинуваченого в кримінальному провадженні.

Крім цього, зазначена захисником обставина свідчить про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що у достатній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Інші підстави, зазначені захисником, а саме відомості, які характеризують особу обвинуваченого, були враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу.

Підсумовуючи вищевикладене, судом при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу не встановлено підстав для їх задоволення. Отже, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 131, 177-178, 182, 194, 201, 350, 369-372 КПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст судового рішення складено 20.02.2025.

Головуючий суддя