Провадження №1-кс/127/4320/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Хмільницького РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Хмільницького РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000027 від 09.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Маркуші, відповідно до рішення Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 13.03.1996 за результатами поділу земель колективної власності отримала у приватну власність земельну частку (пай) у розмірі 2,4933 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до заповіту від 08.12.2003, посвідченого секретарем виконкому Маркушівської сільської ради народних депутатів Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі № 113, ОСОБА_7 заповіла все своє майно Уланівському будинку-інтернату для престарілих.

Уланівський будинок-інтернат для престарілих в установленому законом порядку спадщину ОСОБА_7 на себе не оформив, у зв`язку з чим земельна ділянка знаходилась у розпорядженні держави.

У подальшому 10.05.2012 була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4933 га, на підставі якої Управлінням Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області здійснена державна реєстрація цієї земельної ділянки, якій було присвоєно кадастровий номер :03:001:0391.

Земельна ділянка ОСОБА_7 передана в оренду ТОВ «Хмільницьке» як невитребувана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі якого Хмільницькою РДА Вінницької області з ТОВ «Хмільницьке» 01.02.2012 укладено договір оренди та на підставі якого ТОВ «Хмільницьке» використовувало дану земельну ділянку у своїй діяльності.

У подальшому розпорядником земельної ділянки визнано Уланівську сільську раду, якою з ТОВ «Хмільницьке» 01.01.2022 укладено додаткову угоду до вищевказаного договору оренди.

У квітні 2023 року, більш точну дату під час досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 26.04.2023, у невстановленої особи, якій достовірно було відомо, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 отримала у приватну власність земельну частку (пай) у розмірі 2,4933 га , заповіт залишила на Уланівський будинок-інтернат для престарілих, який в установленому законом порядку спадщину на себе не оформив, виник злочинний умисел на організацію заволодіння шляхом обману земельною ділянкоюплощею 2,4933 га, що належала ОСОБА_7 , використовуючи підроблені документи, залучивши для цього ОСОБА_9 , яка в свою чергу на дану пропозицію погодилась.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та з використанням підроблених документів, ОСОБА_9 , якій достовірно було відомо, що ОСОБА_7 оформила заповіт на іншу особу, яка в свою чергу, в установленому законом порядку спадщину на себе не оформила, та відповідно про відсутність у ОСОБА_9 законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження об`єктами майна ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та з використанням підроблених документів, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 26.04.2023, отримала у вищевказаної невстановленої особи завідомо підроблений Дублікат заповіту від імені померлої ОСОБА_7 , в який внесено завідомо недостовірні відомості про те, що «08.12.2003 ОСОБА_7 склала заповіт, засвідчений секретарем виконавчого комітету Маркушівської сільської ради народних депутатів Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 113, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження наступного змісту: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом має право заповідаю ОСОБА_11 » та завідомо недостовірні дані про те, що «він посвідчений 26.04.2023 секретарем виконкому Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_10 та зареєстрований у реєстрі № 113».

Після чого, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та з використанням підроблених документів, з метою придбання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0391 площею 2,4933 га, шляхом обману, на підставі завідомо підробленого дублікату заповіту, діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 08.05.2023 звернулась до приватного нотаріуса Хмільницького нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 20, каб. 10-12, де у службовому кабінеті останньої подала заяву про заведення спадкової справи для здійснення реєстрації права власності на спадкове майно ОСОБА_14 для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, надавши вищевказаний завідомо підроблений дублікат заповіту, від імені ОСОБА_7 на підставі якого сформовано Спадкову справу № 51/2023.

У подальшому, на підставі наданого ОСОБА_9 вищевказаного завідомо підробленого дублікату заповіту, державним нотаріусом Хмільницького нотаріального округу ОСОБА_13 . 14.06.2023 ОСОБА_9 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НСМ № 275577, відповідно до якого остання набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0391 площею 2,4933 га.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, незаконно, шляхом обману, заволоділа земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0391 площею 2,4933 га, вартістю 393 642,00 гривень до висновку судової оціночно-земельної експертизи № СЕ-19/120-25/3730-ОЗ від 26.03.2025.

Своїми злочинними діями ОСОБА_9 заподіяла матеріальну шкоду Уланівській сільській раді на загальну суму 393 642,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб (в редакції на момент вчинення злочину).

Крім того, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та з використанням підроблених документів, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не оформлювала заповіт на її ім`я та відповідно про відсутність у неї законних підстав на набуття, володіння чи розпорядження об`єктами майна ОСОБА_7 на підставі отриманого у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 26.04.2023, у невстановленої особи завідомо підробленого офіційного документу у вигляді заповіту від імені померлої ОСОБА_7 , який здатний спричинити наслідки правового характеру та в який внесено завідомо недостовірні відомості про те, що «08.12.2003 ОСОБА_7 склала заповіт, засвідчений секретарем виконавчого комітету Маркушівської сільської ради народних депутатів Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 113, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження наступного змісту: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом має право заповідаю ОСОБА_11 » та завідомо недостовірні дані про те, що «він посвідчений 26.04.2023 секретарем виконкому Маркушівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_10 та зареєстрований у реєстрі № 113», з метою оформлення на себе права власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків,08.05.2023 звернулась до приватного нотаріуса Хмільницького нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою: Вінницька область, м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 20, каб. 10-12, де у службовому кабінеті останньої подала заяву про заведення спадкової справи для здійснення реєстрації права власності на спадкове майно ОСОБА_14 для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, надавши вищевказаний завідомо підроблений дублікат заповіту, на підставі яких сформовано Спадкову справу № 51/2023.

У подальшому, на підставі наданого ОСОБА_9 вищевказаного завідомо підробленого дублікату заповіту, державним нотаріусом Хмільницького нотаріального округу ОСОБА_13 . 14.06.2023 ОСОБА_9 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НСМ № 495510, відповідно до якого ОСОБА_9 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0391 площею 2,4933 га.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Крім того, ОСОБА_9 , після вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, за результатами яких вона при вищевказаних обставинах незаконно заволоділа земельної ділянкою з кадастровим номером :03:001:0391 площею 2,4933 га, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, достеменно знаючи, що вказана земельна ділянка отримана нею злочинним шляхом, з метою легалізації (відмивання) незаконно отриманого нею майна, одержаного внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, розуміючи, що внаслідок викриття її злочинної діяльності вона може бути позбавлена права власності на земельну ділянку, з корисливих мотивів, 27.07.2023 незаконно розпорядилась вищевказаною земельною ділянкою шляхом вчинення правочину з таким майном, а саме уклала з ФГ «Агроголд» договір оренди, відповідно до якого річна орендна плата складає у натуральній або грошовій формі за вибором Орендодавця у розмірі 5 % від зазначеної у договорі нормативної грошової оцінки орендованої ділянки, таким чином ОСОБА_9 розпорядилась майном на свій розсуд, тобто здійснила його легалізацію (відмивання) шляхом отримання грошових коштів за оренду вищевказаної земельної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, тобто розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчиненні особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 31.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів обґрунтовується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні.

Слідство зазначає, що санкція ч. 3 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до п`яти років, згідно ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину, за ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі до двох років, згідно ч. 2 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку, за ч. 2 ст. 209 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі від п`яти до восьми років, згідно ч. 5 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину та ризиків, визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить той факт, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість покарання за вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та обставини вчинення, а також те, що наразі в Україні введено воєнний стан і вона має право на перетин кордону України, у зв`язку із чим підозрювана зможе переховуватися від суду та вживати заходів по перетину кордону України з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) доводиться тим, що частина допитаних у провадженні свідків є її знайомими, отже з її боку існує можливість незаконно впливати на свідків, змушуючи змінити їх свої показання. Наявність ризику «незаконний вплив на свідків» у викладеному мною контексті повністю співпадає з рішенням Європейського суду (Справа «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У свою чергу, незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні відповідно до діючого кримінального законодавства кваліфікується як злочин, що свідчить про наявність такого ризику як вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вищевказані обставини згідно ст. 177 ч. 1 п. 1, 3, 5 КПК України свідчать про наявність ризиків, що перебуваючи на волі вона буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, скоювати нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий враховуючи викладені обставини звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримала, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому наявні достатні підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що не заперечує щодо розгляду клопотання у відсутність захисника. Відносно застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою проживання: АДРЕСА_1 , не заперечувала.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданими сторонами кримінального провадження доказами обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється, крім іншого, у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, проте раніше не судима, має постійне місце проживання, працює медсестрою, одружена, має на утримані неповнолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів.

Ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_5 , наявний ризик незаконного впливу свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Інформації про ухилення чи перешкоджання слідству немає, відтак ризик уникнення від слідства наразі не підтверджується. Відомостей щодо наявності інших підозр у вчиненні кримінальних правопорушень стосовно підозрюваної не встановлено.

На думку слідчого судді більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт не будуть достатнім стримуючим фактором та не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 .

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, буде достатнім для попередження ризиків, реальність існування яких доведено прокурором в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Хмільницького РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в проміжок часу з 22:00 години до 06:00 години.

Визначити строк дії ухвали, в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 травня 2025 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику Хмільницького РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ Хмільницького РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя