Справа №452/1139/25
Провадження №1-кс/452/239/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

09 квітня 2025 року м. Самбір

Слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 (далі прокурор),

заступника начальника слідчого відділу Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 (далі заступник начальника СВ),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України (далі - КК України), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 09 вересня 2024 року:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воютичі Самбірського району Львівської області, громадянина України, що має вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, інваліда 3-ї групи загального захворювання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В :

На підставі частини 2 статті 376 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) в судовому засіданні 09 квітня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Клопотання складено слідчим 09 квітня 2025 року та того ж дня погоджено із прокурором.

09 квітня 2025 року клопотання надійшло до суду.

У клопотанні слідчим зазначено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України, «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27 січня 1995 року (далі Правила перетинання державного кордону), військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років виїзд за межі України заборонено, за невстановлених органом досудового розслідуванням обставин, організував протиправну діяльність, а саме, незаконне переправлення осіб через Державний кордон України, з корисливих мотивів.

Так, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 08 квітня 2025 року, ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_5 з метою отримання допомоги щодо виїду за межі території України. У свою чергу, ОСОБА_5 , знаючи, що в останнього відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом, з метою власного збагачення, шляхом розроблення злочинного плану, вирішив організувати незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, за що отримати від останнього грошові кошти.

Реалізовуючи вказаний злочинний план, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 08 квітня 2025 року, ОСОБА_5 в телефонній розмові з ОСОБА_7 повідомив останньому про можливий спосіб його незаконного перетину, який полягав у переправленні його через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, а також повідомив, що вартість вказаних послуг становитиме 12000 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився.

В подальшому, 08 квітня 2025 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_5 , попередньо домовившись із ОСОБА_7 , зустрівся з ним на території автозаправної станції «ОККО», що в с. Почаєвичі Дрогобицького району Львівської області, на автошляху «Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне», 69км+100м (праворуч), та реалізовуючи попередньо розроблений злочинний план, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, з метою отримання від нього грошових коштів від вказаної злочинної діяльності, запропонував останньому сісти в його автомобіль марки «HYNDAY» модель «I30», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого він перебував, та направились в сторону Закарпатської області, де по дорозі ОСОБА_5 неодноразово запевняв ОСОБА_7 у виконанні взятих на себе зобов`язань, що полягали у забезпеченні перевезення його до обумовленого місця перетину Державного кордону України та забезпеченні відповідного «коридору» для безперешкодного перетину Державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску, надавав поради щодо поведінки при затриманні правоохоронними органами іноземної держави, подальшого отримання статусу біженця, при цьому висловив жестом руки вимогу ОСОБА_7 про передачу йому узгодженої суми грошових коштів у розмірі 12000 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 08 квітня 2025 року становить 492968,4 грн. (1 долар США становить 41,0807 грн.), за незаконне переправлення через Державний кордон України та залишення їх в салоні вказаного автомобіля. Після чого, ОСОБА_7 поставив поряд з пасажирським сидінням несправжні (імітаційні) засоби, які імітують автентичні грошові кошти, номіналом по 100 доларів США кожна, в загальній кількості 120 (сто двадцять) штук предмет неправомірної вигоди на загальну суму 12000 доларів США. В подальшому транспортний засіб «HYNDAY» модель «I 30», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким пересувались ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в сторону Закарпатської області, було зупинено працівниками правоохоронних органів на автодорозі «Київ-Чоп» в м.Сколе по вул.Князя Святослава, на березі річки Опір Стрийського району Львівської області, де ОСОБА_5 було затримано працівниками правоохоронних органів, а сума неправомірної вигоди вилучена під час проведення слідчих дій.

В обґрунтування клопотання заступник начальника СВ послався на наявність в його провадженні матеріалів досудового розслідування, які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 09 вересня 2024 року, відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, якому 09 квітня 2025 року було вручено повідомлення про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Також, заступник начальника СВ послався на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких, за яке законом передбачено покарання лише у виді позбавленні волі на строк від семи до дев`яти років, у зв`язку з чим він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам будь-якого

перешкоджання здійсненню кримінального провадження, заступник начальника СВ просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні заступник начальника СВ клопотання та його мотиви підтримав повністю, просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що ніякий інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків, посилаючись на обставини та факти, викладені в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання та його мотиви підтримав повністю, просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини та факти, викладені в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні із пред`явленою йому підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, не погодився та не визнав себе винним, а також відмовився надавати судові будь-які пояснення щодо пред`явленої йому підозри. Крім того, не погодився із поданим клопотанням, заперечував проти його задоволення, проте прохав застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного ОСОБА_5 , вважала пред`явлену останньому підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, надуманою, необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами. Разом з тим, прохала застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, а також додатково зазначила, що у разі, коли суд дійде висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прохала визначити менший розмір застави, ніж вказаний органом досудового розслідування.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, з витягу з кримінального провадження №0000098 від 09 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, встановлено, що у Самбірську окружну прокуратуру Львівської області з ІНФОРМАЦІЯ_2 та УМП ГУНП у Львівській області надійшли повідомлення щодо протиправної діяльності жителів Самбірського району Львівської області, які за попередньою змовою групою, з корисливих мотивів організували незаконне переправлення військовозобов`язаних громадян України, яким обмежено виїзд з території України під час дії правового режиму «Воєнний стан», як поза встановленими пунктами пропуску, так і шляхом внесення неправдивих відомостей до інформаційної системи «Шлях».

Відповідно до вимог чч.1,2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вищезазначене діяння кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.332 КК України, та про підозру у його вчиненні 09 квітня 2025 року повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Тому, з огляду на положення п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до ОСОБА_5 через те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підтверджується наступними доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25 березня 2025 року, протоколом проведення НСРД відносно ОСОБА_5 від 28 листопада 2024 року, протоколом проведення НСРД відносно ОСОБА_5 від 13 лютого 2025 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 08 квітня 2025 року, протоколом обшуку автомобіля марки «HYNDAY» модель «I30», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 від 08 квітня 2025 року, протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 від 08 квітня 2025 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, який має бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого подібного корисливого кримінального правопорушення.

Крім того, при вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя враховує у сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, вік підозрюваного ОСОБА_5 , стан його здоров`я, відсутність підтверджених відомостей про отримуваний ним дохід, а також те, що він одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є інвалідом 3-ї групи.

При цьому, матеріали справи не містять дані про те, що на його утриманні перебувають близькі особи, які мають тяжкі захворювання, а стан здоров`я підозрюваного перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, а тому він усвідомлює суворість можливого покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у виді реального позбавлення волі, також ОСОБА_5 є особою з інвалідністю та має законні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, визначені ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що, в свою чергу, надає можливість перетину Державного кордону України та виїзду за межі України, крім цього обізнаний щодо місць перетину Державного кордону України поза пунктом пропуску, відтак є високий ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, а також реальна можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Окрім наведеного і передбачених ст.178 КПК України обставин, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим суддею враховано, що такий запобіжний захід є винятковим щодо особи, а прокурором та слідчим доведено недоцільність обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, слідчим суддею враховано вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відтак, на даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту.

Тому, оскільки під час досудового розслідування встановлено, і це знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, із урахуванням тяжкості скоєного і того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя приходить до переконання, що в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, відтак, стосовно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням вимог ст.197 КПК України на строк не більше шістдесяти днів в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме до 06 червня 2025 року включно, який необхідно обчислювати із часу його затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме з 15 год. 20 хв. 08 квітня 2025 року.

Отже, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження суд дійшов висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, який забезпечить дотримання та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового слідства.

Разом з тим, частиною третьою статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За змістом частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, виходячи з положень ч.3 ст.183 КПК України, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме заставу у максимальному розмірі в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом станом на 01 січня 2025 року, а не як зазначено органом досудового розслідування в розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки ініціатори клопотання жодним чином не обґрунтували такого розміру застави. При цьому, на переконання слідчого судді, визначений розмір застави саме в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у достатній мірі гарантуватиме та забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги пред`явленого клопотання слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись стст.3,131-132,176-178,182-184,193-194,196,205,370-372,376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника слідчого відділу Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 09 вересня 2024 року, - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на шістдесят днів, тобто до 06 червня 2025 року (включно).

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання, а саме із 15 год. 20 хв. 08 квітня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 06 червня 2025 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двохсот сорока двох тисяч двохсот сорока) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк одержувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, IBAN: UA0000757.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, покурора та/або суду за першим викликом, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, повідомляти слідчого, покурора та/або суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 06 червня 2025 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує її внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі слідчого ізолятора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню Самбірським РВП ГУНП у Львівській області після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1