Провадження № 1-кс/947/2080/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0001457 від 06.12.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого державного виконавця Хаджибейського (раніше Малиновського) відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001457 від 06.12.2024 року за заявою ОСОБА_6 щодо вимагання службовою особою органу державної влади неправомірної вигоди за ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В рамках вказаного кримінального провадження, за обставин викладених у письмовому вигляді у клопотанні, 10.12.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їм влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

На даний час відносно підозрюваного ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави із покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк яких закінчується 07.02.2025 року.

У даному кримінальному провадженні закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків не являється можливим, оскільки необхідно виконати ряд процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Відповідно до чого прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні

Прокурор клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для продовження обов`язків. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.12.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їм влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 06.12.2024 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_6 від 06.12.2024 року та 07.12.2024 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 06.12.2024 року; протоколом огляду від 07.12.2024 року; протоколом проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_4 , а саме: у приміщенні Малиновського відділу ДВС в м. Одесі від 10.12.2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.12.2024 року; постановою про проведення контролю за вчиненням злочину.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри перевірялася під час застосування до нього запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.02.2025 року з визначенням застави у розмірі 235 (двісті тридцять п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 711 580 (сімсот одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень.

В подальшому підозрюваного ОСОБА_4 було звільнено з-під варти після внесення застави визначеної слідчим суддею.

У зв`язку із цим, згідно ухвали слідчого судді на підозрюваного ОСОБА_4 було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно абзацу 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З урахуванням викладеного, відносно підозрюваного ОСОБА_4 на даний час діє запобіжний захід у вигляді застави, з відповідними покладеними на нього обов`язками, встановленими ухвалою слідчого судді.

При вирішенні питання щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також враховуючи те, що підозрюваний відмовився надавати покази з приводу обставин викладених у повідомленні про підозру, що свідчить про його небажання співпрацювати з органом досудового розслідування з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає доведеним прокурором продовження існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 має відносно міцні соціальні зв`язки з огляду на те, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце мешкання та місце роботи, проте враховує те, що на даний час останній підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому ризик переховування підозрюваного наразі не можна виключати в рамках кримінального провадження.

Також, обґрунтованими є посилання сторони обвинувачення на продовження існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування в рамках кримінального провадження триває, злочин який інкримінується підозрюваному було вчинено на службовій посаді з використанням документів, які орган досудового розслідування повинен дослідити, а тому вказаний ризик не можна виключити.

Також, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідка на показання якого сторона обвинувачення посилається в обґрунтування пред`явленої йому підозри та який в подальшому буде допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним на свідка, схиляючи його до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Як зазначає прокурор, у даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому, проте завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні до закінчення строку покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків не являється можливим, відповідно до чого постановою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 30.01.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 10.03.2025 року.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість клопотання прокурора, беручи до уваги думку учасників судового засідання, наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого прокурором клопотання.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строком до 10.03.2025 року, в межах строку досудового розслідування, дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками в рамках кримінального провадження;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого суді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1