Справа № 639/2547/25
Провадження № 1-кс/639/524/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова

ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000339 від 11.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України -

встановив:

Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, прокурор ОСОБА_3 порушує питання про накладення арешту на майно яке було вилучено в ході огляду місця події 16.04.2025 в період часу з 13:00 по 13:20 за адресою: м. Харків, вул. Любові Малої, 45.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 29.03.2025 приблизно о 15:30 ОСОБА_4 , знаходячись в салоні автомобіля «Он-таксі», за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 114, в умовах військового стану, виявила відсутність свого мобільного телефону «Sony».

Допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , яка повідомила, що 29.03.2025 у денний час доби вона приїхала до своєї подруги ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де вони разом відпочивали.

Цього ж дня, приблизно о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_4 повідомила своїй подрузі, що їй потрібно їхати додому, і вона викликала таксі, через мобільний додаток «Онтаксі».

Приблизно через 10 хвилин, приїхав автомобіль «Samand ЛХ», д.н.з. НОМЕР_1 , потерпіла сіла в таксі, поклала свій мобільний телефон до своєї куртки у карман та вони направились до вулиці Полтавський шлях, буд. 114.

Надалі, перебуваючи в автомобілі, мобільний телефон випав з карману.

Приїхавши додому, о 20 годині 10 хвилин, потерпіла відразу почала шукати свій мобільний телефон, однак свого мобільного телефону не знайшла.

Надалі, вона зателефонувала своїй подрузі та повідомила їй, що загубила свій телефон в автомобілі таксі. Подруга повідомила, що зараз подзвонить водієві таксі, у відповідь він повідомив, що ніякого телефону не має в його автомобілі.

Після чого, 31.03.2025 потерпіла звернулася до відділу поліції писати заяву про вчинення злочину.

В ході відпрацювання працівниками СКП ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області було встановлено, що до вказаного злочину ймовірно причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому було відібрано пояснення від ОСОБА_6 , який повідомив, що 29.03.2025 приблизно о 20 годині він взяв замовлення з вулиці Семінарська, 46 до вул. Полтавський шлях, буд. 114, замовлення було іншої дівчини (подруга ОСОБА_7 ).

Приїхавши на вулицю Семінарська, він побачив як до нього в автомобіль сіла дівчина, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, він відвіз на вищевказану адресу та поїхав в сторону супермаркету «Класс» аби взяти інший заказ.

Перебуваючи біля супермаркету «Класс», на його мобільний номер телефону надійшов дзвінок від незнайомого номеру телефону, який сказав: «чи не знаходив він мобільний телефон?». На що він відповів, що ні, і на цьому розмова завершилась.

Далі, перебуваючи в автомобілі ОСОБА_6 почув як вібрує мобільний телефон, він його дістав та вимкнув мобільний телефон «Sony» Xperia 1 III, викинув сім-карту у смітник та поїхав по своїм справам.

31.03.2025 у денний час доби він вирішив заїхати до ломбарду, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, 1-а та здав мобільний телефон за 9 000 гривень.

12.04.2025 приблизно о 18 годині він викупив вищевказаний мобільний телефон та добровільно надав працівникам поліції його.

15.04.2025 у період часу з 13:00 по 13:20 за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 ОСОБА_6 добровільно видав мобільний телефон «Sony» Xperia 1 III, який було вилучено та поміщено до експертного пакету №7365557.

Власником мобільного телефону «Sony» Xperia 1 III є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 .

Встановлено, що вищезазначене майно імовірно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та повинно бути використано для проведення подальших слідчих (розшукових) дій, має значення для подальшого встановлення кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій з таким майном.

У зв`язку з чим з метою забезпечення збереження речових доказів та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та використання в подальшому в протиправній діяльності виникла необхідність в накладенні арешту.

Прокурор та власник майна повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином, до судового засідання не з`явились, про причину не явки суду не повідомили.

Прокурор звернувся до суду із заявою в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити, неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч.1 ст.172 КПК України.

Власник майна подав до суду заяву у просив розглядати справу без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши документи та надані до суду матеріали в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Постановою слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 в Харківській області вищевказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000339 від 11.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим наявна необхідність у проведенні слідчих дій з вилученим майном щодо арешту якого звертається сторона досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором у поданому клопотанні доведено, що вилучене майно, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, також має значення речових доказів по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим клопотання останнього про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 167-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000339 від 11.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на вилучений в ході огляду місця події 16.04.2025 у період часу з 13:00 по 13:20 за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45 мобільний телефон «Sony» Xperia 1 III, власником якого є: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 .

Вилучений мобільний телефон «Sony» Xperia 1 III віддати під зберігаючу розписку власнику ОСОБА_4 після проведення всіх необхідних слідчих дій.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1