УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2025 Справа №607/6446/25 Провадження №1-кс/607/1905/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові і зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на бездіяльність службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, та просить конструктивно розглянути його «клопотання про ознайомлення із матеріалами справи» від 19.02.2025 року; зобов`язати службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові повторно вирішити питання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000182 та винести за наслідками його розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України. При цьому у скарзі заявник зазначає, що він звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яким йому завдано моральну та матеріальну шкоду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу з мотивів наведених у ній та просив її задовольнити.

Старший слідчий в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника, дослідивши матеріали скарги приходить до наступного висновку.

У частині 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Нормами ч. 3 ст. 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Проте, заявником не надано слідчому судді постанови слідчого, якою б йому було відмовлено у визнанні потерпілим.

Окрім цього, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, в контексті зазначеної вище скарги заявника ОСОБА_3 , враховуючи, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою були внесенні, слідчий суддя робить висновок, що він оскаржує бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які сторона обвинувачення зобов`язана вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Варто відзначити, що оскарженню, згідно зазначеної вище норми, підлягає не будь-яка бездіяльність, а лише ті дії, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані вчинити у певний строк, проте цього не зробили.

Оцінюючи доводи заявника ОСОБА_3 , викладені у скарзі, слідчий суддя встановив таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею під час розгляду скарги та підтверджено заявником в судовому засіданні, із заявою про залучення його до провадження як потерпілого у згаданому кримінальному провадженні він не звертався.

Окрім цього, дослідивши заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя встановив, що вона не містить інформації про спричинення заявнику моральної, фізичної або майнової шкоди. Вказана заява зводиться до повідомлення про підробку документів службовими особами «Копичинської ВК №112». Про спричинення моральної та майнової шкоди цим правопорушенням, заявником зазначається уже у скарзі, яка на даний час розглядається.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення не вказував про спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди, не звертався до сторони обвинувачення із заявою про залучення його до провадження як потерпілого, у слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові не виникло обов`язку щодо залучення його до кримінального провадження №0000182 як потерпілого. Відтак, зі сторони службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові не допущена бездіяльність, яка може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України.

Беручи до уваги зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові і зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1