Справа № 164/160/25
п/с 1-кп/164/138/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 від 21 січня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000016 від 11 січня 2022 року, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Одеса Одеської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Маневицького районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000016 від 11 січня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 5 (п`ять) днів до 25 січня 2025 року включно.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 доведено:

1) наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується дослідженими в підготовчому судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, які представлені прокурором;

2) наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості незаконно впливати на потерпілих і свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні та переховуватись від суду, а також те, що на час розгляду даного клопотання вказані ризики не зменшилися, що виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам;

4) необхідність продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 на додатковий термін у 60 днів.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували відносно задоволення клопотання та продовження строку тримання під вартою. Просили застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою оцінено в сукупності наступні обставини:

1) ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відносяться до тяжкого злочину, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

2) вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає достатньо обґрунтованими доводи прокурора про наявність вищезазначених ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, його ступінь тяжкості та покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватим у його вчиненні, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , які викладені вище, суд вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені в ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження, а тому в такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно ч. 3, 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 не являється особою, що на даний час перебуває в міжнародному розшуку, а також не являється особою яка під час вказаного кримінального провадження виїздила на тимчасово окуповану територію України, територію держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором. Також судом не встановлено підстав, які згідно ч.4 ст. 183 КПК України перешкоджали б визначити розмір застави. При цьому суд враховує розмір заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, що становить суму еквівалентну 20 000 долларів США та значну суму оцінки викрадених ювелірних виробів, тому вважає за необхідне вийти за межі розміру застави для тяжкого злочину.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , обставини вчинення злочину, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у розмірі двісті дев`яносто дев`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2025 року становить грошову суму 905 372 (дев`ятсот п`ять тисяч триста сімдесят дві) гривні.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою суд також бере до уваги вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є обґрунтованим, оскільки застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання вказаним ризикам. Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків та запобігання ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, керуючись ст.ст. 110, 176-178, 183-184, 186, 193-194, 196-197, 199, 369, 372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - на 60 (шістдесят) днів до 23 березня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі двісті дев`яносто дев`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 905 372 (дев`ятсот п`ять тисяч триста сімдесят дві) гривні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , інші особи як заставодавці, мають право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Дубно Рівненської області без дозволу суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання.

Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_4 на строк до 23 березня 2025 року включно.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава може бути звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та його захисникам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1