СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3861/25
пр. № 1-кп/759/974/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000124 від 31.01.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, є особою з інвалідністю 3 групи,зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий

-25.10.2024 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи особою, яку 25.10.2024 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом 30.01.2025 в невстановленому місці у невстановленої особи для особистого вживання незаконно придбав поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Усвідомлюючи, що дана кристалоподібна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір, спрямований на зберігання без мети збуту психотропної речовини, поклав її до задньої кишені штанів, таким чином придбав та став зберігати психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP без мети збуту, для особистого вживання.

В подальшому 30.01.2025 о 13 год. 10 хв. поблизу будинку №7 по вул. А. Доброхотова у м. Києві ОСОБА_3 був викритий працівниками поліції, яким добровільно у присутності двох понятих з кишені штанів видав поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору.

Згідно з висновком експерта вилучена у ОСОБА_3 кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою PVP в речовині 0,705 г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), за який передбачена кримінальна відповідальність, є маса від 0,15 г до 1,5 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що відомості, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснив, що він 30.01.2025 через мережу Інтернет у невстановленої особи замовив для особистого вживання психотропну речовину. Коли він забрав її поблизу будинку №7 по вул. А. Доброхотова у м. Києві, то був затриманий працівниками поліції, яким він добровільно її видав. У скоєному кається, до своїх дій ставиться критично.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене особою, яка протягом року була засуджена за цією статтею.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, отже відсутні сумніви в його осудності, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, є особою з інвалідністю 3 групи, брав участь у відсічі збройної агресії рф, раніше судимий, вчинив новий злочин до повного відбування покарання за попереднім вироком.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає неможливим призначення покарання у виді штрафу, оскільки засуджений офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Покарання за цим вироком ОСОБА_3 не відбув та вчинив новий злочин, за який засуджується зараз. Таким чином, суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань відповідно до ст. 71 КК України та з урахуванням положень ст. 72 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України .

Процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 25.10.2024 у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду, із розрахунку відповідно до ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 на виконання даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок за проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- кристалоподібну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP,передану на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві (квитанція б/н) - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5