ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/129/25 Справа № 711/939/25 Категорія: ст. 304 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 березня 2025 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління національної поліції в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в :

04.02.2025 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_6 від 20.01.2025 року, про вчинення кримінального правопорушення.

В поданій скарзі ОСОБА_6 просив:

- поновити строк на звернення до суду;

- визнати протиправною бездіяльність СВ ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_6 від 20.01.2025 року;

- зобов`язати СВ ГУНП в Черкаській області внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_6 від 20.01.2025 року та вручити заявнику витяг з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2025 скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_6 від 20.01.2025 року повернуто скаржнику.

Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його повідомленням від 20.01.2025 року про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з цим, до скарги ОСОБА_6 не надано копії самого повідомлення ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 20.01.2025 року, а також будь-яких доказів про його подання чи направлення до Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Відсутність вказаним матеріалів унеможливлює слідчим суддею встановити факт подання чи направлення до Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомлення ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 20.01.2025 року, а також вирішити питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19.02.2025 скасовано ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2025, а матеріали за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_6 від 20.01.2025 року, повернуто до Придніпровського районного суду м. Черкаси для виконання вимог ст.ст. 306, 307 КПК України.

Скасовуючи ухвалу, апеляційним судом зазначено, оскільки слідчим суддею в ході розгляду скарги ОСОБА_6 фактично не було встановлено факту пропуску строку на оскарження бездіяльності, повернення скарги в зв`язку з не встановленням підстав для поновлення строку на звернення із скаргою, колегія суддів вважає таким, що не відповідає положенням ч. 2 ст. 304 КПК України та є передчасним.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вказала, що слідчий суддя не в повній мірі виконав вимоги ч. 6 ст. 22 КПК України щодо забезпечення необхідних умов для реалізації заявником його процесуальних прав, і ухвалою від 06 лютого 2025 року передчасно, без повного і всебічного з`ясування обставин, які мають значення для прийняття обґрунтованого рішення, повернув скаргу ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2025 року скаргу було повернуто з тих підстав, що маючи у розпорядженні лише скаргу та апеляційну скаргу ОСОБА_6 без будь-яких додатків та вичерпавши всі процесуальні можливості для з`ясування фактичних обставин справи (встановлення поважності пропуску строку), будучи обмеженим у зборі доказів з власної ініціативи, слідчий суддя не знайшов належних процесуальних підстав для поновлення ОСОБА_6 строку на звернення зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_6 від 20.01.2025 року, а тому, на виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу слідчого судді та направити скаргу для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 вказує, що слідчим суддею було грубо порушено приписи ч. 9 статті 135 КПК України, за якими тягар відповідальності слідчий суддя покладає на нього безпідставно, зазначивши, що скаржник двічі був належним чином повідомлений про розгляд скарги, проте не з`явився в судове засідання.

Проте повістки про виклик на розгляд скарги слідчим суддею направлялися скаржникові у строки не передбачені ч. 9 ст. 135 КПК України, що унеможливлювали вчасного реагування на них з моєї сторони та подати будь які докази та заявляти клопотання завчасно, тобто до наміченого часу та дати судового засідання на якому вирішувалося питання поважності пропуску строку на звернення зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за моїм повідомленням від 20.01.2025 року.

Зазначає, що скарга, яка надійшла до слідчого судді Придніпровського районного суду міста Черкаси містила як клопотання про поновлення пропущеного строку так і інші фактичні відомості, що в свою чергу є достатніми, належними та достовірними доказами поважності таких підстав, а саме ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси справа 712/1204/25 від 03.02.2025 року, де скаргу було повернуто з мотивів непідсудності розгляду моєї скарги цьому суду.

Вважає, що підстави для повернення скарги не відповідають нормам права наведеним слідчим суддею Придніпровського районного суду міста Черкаси в оскаржуваній ухвалі від 04 березня 2025 року.

В судове засідання скаржник не з`явився, просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За змістом ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Повертаючи скаргу заявникові, слідчий суддя вказав, що не вбачає підстав для поновлення строку ОСОБА_6 , оскільки скаржник не підтвердив та не надав слідчому судді відомості щодо звернення до ГУНП саме 20.01.2025, щоби слідчий суддя міг встановити чи пропущені ОСОБА_6 строки на звернення до слідчого судді.

З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд, та вважає наступне.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право.

Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, тобто слідчий суддя не має права з власної ініціативи збирати докази.

Разом з цим, у своїй скарзі ОСОБА_6 вказує лише дату звернення до правоохоронного органу із повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 20 січня 2025 року. Онак не надає слідчому судді жодних відомостей, що він звернувся до ГУНП в Черкаській області 20 січня 2025 року, які б підтверджували вказану дату, а слідчий суддя не вправі самостійно збирати докази для встановлення обставин справи, оскільки вказане суперечитиме нормам кримінально-процесуального законодавства.

Відмова в поновленні процесуального строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування чи уповноважених осіб ГУНП в Черкаській області, полягала не в тому, що ОСОБА_6 не доведено, що він звернувся до Соснівського районного суду м.Черкаси 29.01.2025, який повернув його скаргу з підстав непідсудності цьому суду, а в тому, що він не довів, що повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення ним було подано до ГУНП в Черкаській області 20.01.2025.

Доводи скаржника, що слідчий суддя мав завчасно повідомляти про судові засідання апеляційний суд відхиляє, оскільки у слідчого судді згідно норм КПК України стислі строки на розгляд скарг, а тому ОСОБА_6 помилково стверджує, що слідчий суддя мав би його повідомляти за три дні до проведення судового засідання.

Також колегія суддів враховує, що слідчий суддя два рази виклика заявника в судове засідання та просив надати до початку судового засідання підтверджені докази пропуску строку звернення до суду. Скакржник до суду не з`явився, доказів не надав.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею було надано ОСОБА_6 право не реалізацію своїх прав та не обмежено у доступі до правосуддя, однак скаржник вказаним правом не скористався, та не навів поважності причин пропуску строків на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування.

За викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 04 березня 2025 року про повернення скарги, винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу у слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: