04.02.2025
Справа № 497/2804/24
Провадження № 1-кп/497/85/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Болграда, обвинувальний акт та угоду від 22.11.2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваною у кримінальному провадженні №0000171 від 05.11.2024 року за обвинуваченням,

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Молдова, громадянки Республіки Молдова, із середньо-технічною освітою, яка є фізичною особою підприємцем, раніше на території України не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має посвідку на постійне проживання на території України строком дії до 01.11.2031 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340 затверджено «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яким передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а посвідчення водія, в свою чергу, видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Тобто, у відповідності до примітки до ст. 358 КК України посвідчення водія, є офіційним документом, тобто документом, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Влітку 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою безпідставного отримання права керування транспортними засобами, всупереч порядку отримання посвідчення водія встановленого Постановою КМУ від 08.05.1993 року №340, з мотивів протиправного набуття права керування транспортними засобами категорії «В», з використанням можливостей мережі Інтернет посприяла невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка здійснювала протиправну діяльність щодо виготовлення підроблених офіційних документів у виготовленні підробленого офіційного документу.

За зазначених обставин ОСОБА_4 , надаючи засоби вчинення кримінального правопорушення іншому співучаснику, проінформувала зазначену невстановлену досудовим розслідуванням особу про свої паспортні дані та надала електронну копію своєї фотографії для виготовлення підробленого посвідчення водія вказаної категорії, усвідомлюючи що це не відповідає дійсності, також здійснила оплату за виготовлення зазначеного підробленого документу, при цьому усвідомлювала, що зазначена невстановлена особа не має право видавати такий документ.

Надалі, при невстановлених обставинах (у невстановлений слідством час та місці), невстановленою особою, невстановленим способом, на підставі отриманих анкетних даних та електронної копії фотографії ОСОБА_4 , виготовлено підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , нібито видане 22.08.2024 територіальним сервісним центром МВС №1242 на ім`я ОСОБА_8 , яке в дійсності їй не видавалось та яке нібито надавало їй право керування транспортними засобами категорії «В».

Після цього, наприкінці серпня 2024 року, ОСОБА_8 діючи з тим же умислом та мотивом, перебуваючи у м.Болграді Одеської області, отримала від вказаної невстановленої особи, яка на виконання домовленостей, передала через водія невстановленого рейсового автобусу зазначене підроблене посвідчення водія, що нібито надавало право керування транспортними засобами категорії «В», з метою його використання ОСОБА_9 .

Окрім цього, 05.11.2024 приблизно о 07:30 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , під час керування автомобілем марки «Renault», моделі «Scenic», з реєстраційним номером НОМЕР_2 , керування якого, згідно Постанови КМУ від 08.05.1993 №340, потребує наявності посвідчення водія категорії «В», була зупинена працівниками поліції у складі екіпажу «Брама-151» сектору реагування патрульної поліції Болградського РВП ГУНП в Одеській області біля будинку №63 по вул.Іордана Банєва в с.Виноградівка Болградського району Одеської області, у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху України.

За зазначених вище обставин, ОСОБА_4 , діючи з умислом спрямованим на використання завідомо підробленого документу, з мотивів підтвердження нібито наявності у неї права на керування вказаним автомобілем, достовірно знаючи, що вона не отримувала посвідчення водія, пред`явила вказаним працівникам поліції вищевказаний завідомо підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , нібито видане 22.08.2024 територіальним сервісним центром МВС №1242 на ім`я ОСОБА_8 , яке надавало їй право керування транспортними засобами категорії «В», яке в дійсності їй не видавалось.

Вищезазначеними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення (проступки):

- ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою;

- ч.4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень за зазначеними обставинами визнала в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні висловився щодо наявності усіх підстав для можливості затвердження судом угоди.

Так, 22.11.2024 року між прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_4 з іншого, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор ОСОБА_10 та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної (обвинуваченої) за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків підозрюваної (обвинуваченої) щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені їй п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК України та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше на території України не судима, повністю визнала свою вину у вчиненні кримінальних проступків, щиро розкаялася в їх вчиненні, сприяла їх розкриттю, та погоджується про призначення їй покарання за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої нею та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченою ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_10 з одного боку, та обвинуваченою (підозрюваною) ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню в дохід держави судові витрати, пов`язані з проведенням в цьому кримінальному провадженні судової технічної експертизи документів в сумі 3 183,60 гривень.

Речові докази судом розподіляються у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373,374,475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.11.2024 року укладену між прокурором Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та підозрюваною (обвинуваченою) ОСОБА_6 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України та призначити їй узгоджене покарання у вигляді:

- за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020,00 гривень;

- за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680,00 гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави (за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»), витрати на проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/116-24/23362-ДД від 18.11.2024 року в розмірі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Речовий доказ по справі - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , нібито видане 22.08.2024 територіальним сервісним центром МВС №1242 на ім`я ОСОБА_6 - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000171 від 05.11.2024 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1