Справа № 190/2681/24
Провадження №1-кп/190/56/25
УХВАЛА

24 лютого 2025 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обговоривши в судовому засіданні питання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

За положенням ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

У відповідності до ст. 178 КПК України, суд враховує ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу обвинуваченого, а також те, що судовий розгляд триває, а тому приходить до висновку, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, продовження вчинення кримінальних правопорушень, не зменшилися та продовжують існувати, внаслідок чого існує необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою й відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Ці висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою наживи, тому суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави встановлений ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2024 року - залишити без змін.

Керуючись ст. ст.177, 178, 181 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 квітня 2025 року до 14 год. 00 хвл.

Розмір застави встановлений ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2024 року - залишити без змін.

Строк дії ухвали - до 24 квітня 2025 року до 14 год. 00 хвл.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1