Номер провадження: 11-кп/813/120/25
Справа № 504/997/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання публічного обвинувачення в суді Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про оголошення у розшуку обвинуваченої ОСОБА_7 та надання дозволу на її затримання з метою приводу до апеляційного суду для забезпечення розгляду кримінального провадження №0000173 від 01.02.2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.07.2021 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Комінтерново, Комінтернівського району, Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, вдови, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366; ч.2. ст.191; ч.3 ст.191 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2. ст.191; ч.3 ст.191 КК України та їй призначено покарання:

- за ч.2 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки;

- за ч.3 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обліком, збереженням, управлінням і розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки;

- за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 251 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язав з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 1 рік.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 та ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_8 звільнена від відбування призначеного основного та додаткового покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за даним вироком, призначено обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 (два) роки.

Вироком суду обвинуваченій ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Початок строку відбуття покарання відповідно до вироку обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку, просить його скасувати в частині призначеного покарання та постановити вирок, яким виправдати її за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, визнати її винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 191 КК України, залишивши покарання, призначене місцевим судом із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Судові засідання апеляційного суду неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою обвинуваченої ОСОБА_8 .

Так, судові засідання призначені на 16.11.2021 року та 14.12.2021 року, обвинувачена не з`явилась, подала до суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. В судові засідання, призначені на 21.06.2022 року та 11.10.2022 року, ні обвинувачена, ні її захисник, не з`явились, будь-яких заяв не подавали.

У судові засідання, призначені на 23.11.2022 року та 15.02.2023 року, обвинувачена не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила перенести судовий розгляд оскільки вона вимушено залишила територію України у зв`язку з введеним воєнним станом.

При цьому, згідно отриманої апеляційним судом відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.12.2023 року за №91-63559/18/23-Вих, ОСОБА_7 в період з 24.02.2022 року по 26.12.2023 року, виїхала за межі території України лише 23.01.2023 року, а не 23.11.2022 року, як про це зазначила у своїй заяві обвинувачена.

11.04.2023 року обвинувачена повторно не з`явилась до суду апеляційної інстанції, однак була представлена захисником ОСОБА_9 , який повідомив суду, що ОСОБА_8 перебуває на території України, однак не змогла з`явитись і зв`язку з хворобою дитини. Однак підтверджуючих даних суду надано не було.

У судове засідання 06.06.2023 року обвинувачена також не з`явилась, але була представлена іншим захисником адвокатом ОСОБА_10 , який повідомив, що ОСОБА_8 хворіє та не має можливості прибути до суду, однак документального підтвердження суду не надано.

Судові засідання, призначені 01.08.2023 року та 18.10.2023 року не відбулись у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_11 у відпустці. При цьому, від обвинуваченої до апеляційного суду не надходило будь-яких заяв, а до суду вона не з`являлась.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.12.2023 року, обвинувачена ОСОБА_7 виїжджала з України 14.06.2023 року та поверталась в Україну 04.10.2023 року, а в подальшому покинула територію України 09.10.2023 року, та станом на 26.12.2023 року до України не поверталась.

Вказані обставини вказують на те, що ОСОБА_8 періодично перетинає кордон України та тимчасово перебуває на території країни, але в судові засідання апеляційного суду не з`являється.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.04.2024 року було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та обвинувачену ОСОБА_8 оголошено у розшук з метою її затримання та приводу в судове засідання апеляційного суду. Судове провадження до розшуку обвинуваченої було зупинене.

Разом з цим, розшукати обвинувачену ОСОБА_8 не виявилось можливим, а строк дії ухвали про дозвіл на її затримання сплив.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.11.2024 року з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повторно витребувано відомості про те, чи перетинала громадянка України ОСОБА_12 державний кордон України в період з 09 жовтня 2023 року (остання відома дата її виїзду за межі України).

На повторний запит апеляційного суду з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла відповідь про те, що обвинувачена ОСОБА_8 покинула територію України 09.10.2023 року та по 08.11.2024 року до України не поверталась.

Оскільки апеляційний суд не володів та не володіє актуальною інформацію про місцезнаходження обвинуваченої ОСОБА_8 , ухвалою від 15.01.2025 року до обвинуваченої ОСОБА_8 застосований привід у судове засідання призначене на 12 год 45 хв 17 березня 2025 року.

Вказана ухвала апеляційного суду виконана не була, обвинувачена в судове засідання доставлена не була.

На виконання ухвали про привід обвинуваченої з ВП№3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт, відповідно до якого ОСОБА_8 за місцем проживання відсутня, в зв`язку з чим виконати ухвалу про її привід не є можливим. Зі слів сестри обвинуваченої, ОСОБА_8 знаходиться на території м.Краків Республіки Польща та з початку повномасштабного вторгнення військ Російської Федерації на територію України вона не поверталась.

У судовому засіданні апеляційного суду 17.03.2025 року прокурор ОСОБА_13 заявив клопотання про оголошення в розшук обвинуваченої ОСОБА_8 та надання дозволу на її затримання з метою приводу до Одеського апеляційного суду.

Частиною 1 ст.350 КПК України передбачено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подане клопотання; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.4 ст.401 КПК України (далі КПК), обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Частиною 3 статті 187 КПК передбачено, у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом без поважної причини, суд має право постановити ухвалу про його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Згідно ст.335 КПК у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Кримінальне провадження, щодо ОСОБА_7 перебуває в провадженні апеляційного суду з 03.09.2021 року, але обвинувачена до суду не з`являється, у зв`язку з чим порушуються процесуальні строки розгляду кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої, оскільки в своїх заявах про відкладення розгляду справи остання неодноразово зазначала про те, що бажає приймати особисту участь у судових засіданнях.

З урахуванням клопотання обвинуваченої про її бажання прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції, розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченої є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і може стати підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги (п.3 ч.2 ст.412 КПК).

Враховуючи те, що кримінальне провадження щодо обвинуваченої неможливо розглянути у зв`язку з її неявкою до суду, місце перебування останньої не встановлено, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, оголосити розшук обвинуваченої ОСОБА_7 , надати дозвіл на її затримання з метою приводу до суду, та зупинити судове провадження відносно обвинуваченої до її розшуку.

Керуючись ст.ст.187, 190, 335, 401 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Оголосити у розшук обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та за останніми даними проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Надати дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу в судове засідання Одеського апеляційного суду.

У разі затримання ОСОБА_7 , доставити її до Одеського апеляційного суду (м. Одеса, вул. Івана та Юрія Липи, 24-а) в порядку ст.191 КПК України.

Строк дії ухвали в частині надання дозволу на затримання обвинуваченої до 17.09.2025 року.

Забезпечення виконання ухвали, в частині розшуку, затримання та доставки обвинуваченої ОСОБА_7 доручити начальнику ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору процесуальному керівнику у кримінальному проваджені №0000173 від 01.02.2017 року, а також заступнику начальника відділу забезпечення обвинувачення в апеляційному суді управління підтримання публічного обвинувачення в суді Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Про виконання ухвали негайно повідомити Одеський апеляційний суд.

До розшуку обвинуваченої ОСОБА_7 апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0000173 від 01.02.2017 року зупинити.

Копію ухвали надіслати на адресу ОРУП №2 ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4