справа №176/735/25
провадження №1-кп/176/235/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Жовті Води клопотання прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержувалися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №255 від 04.09.2024 року на виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №122/ДСК від 03.09.2024 року старший солдат ОСОБА_4 , вогнеметник вогнеметного відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 . переданий на період 04.09.2024 року до окремого розпорядження в підпорядкування командирів З стрілецької роти та мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 . Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №203 від 15.07.2024 року старший солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини та вважається таким, що справи та посаду прийняв, та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Таким чином, ОСОБА_4 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

22.10.2024 ОСОБА_4 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, здійснив самовільне залишення місця служби 3 тимчасового пункту дислокації свого підрозділу у АДРЕСА_1 .

Старший солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді вогнеметника вогнеметного відділення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 22.10.2024, без відповідних дозволів командирів та начальників, самовільно залишив місце служби в районі АДРЕСА_1 , та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 30.01.2025, доки самостійно не звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, де повідомив про намір далі проходити військову службу, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав подане ним клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обставин, викладених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_6 просили задовольнити клопотання прокурора та звільнити підозрюваного від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрити.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частина або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частина (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно зі ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Так, в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду від командира військової частини НОМЕР_2 про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби, суд вважає можливим звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та закрити кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.ст. 284-288, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження - закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвали суду законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі, а ОСОБА_4 після набрання ухвали суду законної сили не пізніше 72 годин зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Строк оскарження ухвали 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя