Справа № 199/9822/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся скаржник із вищевказаною скаргою, в якій виклав клопотання про постановлення окремої ухвали в порядку ст.262 ЦПК України, а також просив зобов`язати начальника ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області: виконати ухвалу слідчого судді від 10 жовтня 2024 року у справі №199/7923/24, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою скаржника від 26 вересня 2024 року, надати відповідь на заяву від 26 вересня 2024 року; письмово роз`яснити скаржнику кому підпорядковується та адресу, за якою заявник може особисто надати скаргу на бездіяльність начальника ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській. Скарга мотивована тим, що 26 вересня 2024 року скаржник звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, однак жодної відповіді на таку заяву не отримав, а ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року було задоволено скаргу та зобов`язано уповноважених осіб ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР за вказаною заявою від 26 вересня 2024 року. Скаржник стверджує, що така ухвала виконана не була. Також 30 жовтня 2024 року скаржник звернувся до ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області із заявою, в якій повторно просив внести відомості до ЄРДР за його заявою від 26 вересня 2024 року, надати йому витяг з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 від 28 листопада 2024 року скаргу повернуто.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2024 року ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2024 року скасовано із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, що мотивовано посиланням на заявлення скаржником вимог щодо внесення відомостей до ЄРДР із наданням витягу, що охоплюється п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а тому така скарга підлягає розгляду слідчим суддею в порядку КПК України.

06 січня 2025 року матеріали скаргу розподілено та передано до провадження слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 07 січня 2025 року відкрито провадження за скаргою, яку призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні скаржник вимоги своєї скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з викладених у скарзі підстав та обставин, послався на те, що ухвала слідчого судді від 10 жовтня 2024 року дотепер не виконана, відповідний витяг з ЄРДР скаржник не отримував, як і жодної відповіді від органу досудового розслідування за своєю заявою від 26 вересня 2024 року. Витяг з ЄРДР за кримінальним провадження №0000570 скаржник отримував, однак не вважає такий витяг виконанням згаданої ухвали слідчого судді від 10 жовтня 2024 року, оскільки у витязі при викладенні обставин кримінального правопорушення зазначено не ті обставини, які викладеного заявником у його заяві про вчинення кримінального правопорушення від 26 вересня 2024 року, оскільки заявник не подавав жодної заяви 11 жовтня 2024 року, а також у витягі зазначено про вчинення діяння 20 вересня 2024 року невстановленими особами, а не посадовими особами банку.

Посадова особа ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась. Натомість до суду від дізнавача СВ ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності, а також зазначено про незгоду дізнавача із вимогами скарги, оскільки відомості за ухвалою слідчого судді було внесено до ЄРДР за №0000570 від 12 жовтня 2024 року.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.306 ч.3 КПК України суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд скарги за наведеної учасники учасників її розгляду.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись із матеріалами кримінального провадження в межах предмету розгляду скарги та з огляду на необхідність дотримання таємниці досудового розслідування (ст.222 КПК України), суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2024 року скаржник звернувся до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській із заявою, в якій повідомив обставини щодо вчинення щодо нього певних діянь, які містять ознаки певних кримінальних правопорушень, працівниками АТ КБ «ПриватБанк» 20 вересня 2024 року у відділенні за адресою м. Дніпро, пр. Слобожанський, 91. У заяві скаржник просив внести відомості до ЄРДР та видати йому витяг з ЄРДР за наслідками такого внесення.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року у справі №199/7923/24 задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважених осіб ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі заяви скаржника від 26 вересня 2024 року та розпочати до судове розслідування.

Як вбачається зі змісту матеріалів кримінального провадження №0000570 до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 10 жовтня 2024 року надійшла копія вищевказаної ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року у справі №199/7923/24, яка 11 жовтня 2024 року була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі поліції, а вже 12 жовтня 2024 року на її підставі внесено відомості до ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за №0000570 і кваліфікацією за ст.355 ч.1 КК України. В якості короткого викладу обставин, що можуть свідчити про кримінальне провадження, органом досудового розслідування зазначено: 11 жовтня 2024 року до чергової частини ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , про те, що 20 вересня 2024 року невстановлена особа примушує до виконання цивільно-правових зобов`язань. Про те, що саме таким чином і у такій формі органом досудового розслідування виконано ухвалу слідчого судді від 10 жовтня 2024 року у справі №199/7923/24 свідчить як наявність в матеріалах кримінального провадження №0000570 копії відповідної ухвали слідчого судді, яка надійшла ще й від суду для виконання 15 жовтня 2024 року, завірена належним чином, так і наявність в матеріалах кримінального провадження оригіналу заяви скаржника від 26 вересня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення з додатками, а також співпадіння анкетних даних заявника, дати вчинення щодо нього розслідуваних діянь, викладених як у його заяві від 26 вересня 2024 року, так і у витязі з ЄРДР за №0000570.

Як пояснив суду скаржник в ході розгляду скарги, він отримував копію витягу з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за №0000570 та кваліфікацією за ст.355 ч.1 КК України ще 14 жовтня 2024 року. Більш того, матеріали кримінального провадження містять супровідні листи ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області від 29 жовтня 2024 року, від 12 листопада 2024 року про направлення скаржнику копії витягу з ЄРДР за кримінальним провадженням №0000570.

Відповідно до ст.214 ч.1 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Пунктом 1 глави 2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч.1 ст.214 КПК України.

Частиною 2 ст.214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Нормою ст.40 ч.5 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно ст.40-1 ч.4 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст.303 ч.1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 2 ст.303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 КПК України.

За змістом ст.ст.306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За змістом ст.129 Конституції України, ст.ст.7, 21, 369 КПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, різновидом яких є ухвала слідчого судді, постановлена за наслідками розгляду скарги, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. Правова позиція суду, покладена в основу такого результату розгляду скарги, ґрунтується на тому, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 26 вересня 2024 року та ненадання заявнику витягу з ЄРДР у встановлені кримінальним процесуальним законом строки вже були предметом розгляду іншої скарги ОСОБА_3 в рамках справи №199/7923/24 (провадження №1-кс/199/784/24), за наслідками розгляду якої слідчим суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 10 жовтня 2024 року постановлено ухвалу, якою вже зобов`язано уповноважених осіб ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР, а отже і надати заявнику відповідний витяг з ЄРДР. Вказана ухвала набрала законної сили, а отже є обов`язковою для виконання незалежно від часу їх постановлення. Відтак, необхідність постановлення ще однієї ухвали з того ж самого предмету за наслідками розгляду даної скарги, відсутня, оскільки забезпечення виконання існуючої ухвали слідчого судді шляхом постановлення нової ухвали, яка дублюватиме попередню повністю чи частково, не є ані необхідним, ані належним способом захисту прав скаржника.

Крім того, норми КПК України не передбачають можливість, підстави та порядок, а отже і повноваження слідчого судді, щодо розгляду скарги, предметом якої є зобов`язання органу досудового розслідування виконати раніше постановлену ухвалу слідчого судді щодо внесення відомостей до ЄРДР та/або надати відповідь заявнику на подану ним заяву про вчинення кримінального правопорушення. КПК України передбачає лише одну форму і спосіб реагування посадової особи органу досудового розслідування при зверненні до неї із заявою про вчинення кримінального правопорушення внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР з послідуючою видачею заявнику відповідного витягу з ЄРДР. Як встановлено судом в ході розгляду скарги, фактично на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року по справі №199/7923/24 (провадження №1-кс/199/784/24) відділом поліції №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 12 жовтня 2024 року за заявою скаржника від 26 вересня 2024 року було внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за №0000570 і кваліфікацією за ст.355 ч.1 КК України. При цьому, скаржник в судовому засіданні підтвердив отримання ним витягу з ЄРДР про це кримінальне провадження. Незгода скаржника зі змістом та формулюванням відомостей, що були фактично внесені до ЄРДР не є підставою для задоволення даної скарги, оскільки нормою ст.303 КПК України не передбачено розгляд слідчим суддею скарг, предметом яких є корегування/внесення змін до відомостей, що містяться в ЄРДР.

З аналогічних підстав не підлягає задоволенню вимога скарги про зобов`язання посадової особи ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області роз`яснити її підпорядкування та адресу, за якою скаржник може особисто подати скаргу на бездіяльність такої посадової особи, оскільки вказана вимога не стосується тих рішень, дій чи бездіяльності, що є предметом оскарження до слідчого судді за ст.303 КПК України.

Критично суд оцінює твердження скаржника про необхідність розгляду даної скарги в порядку цивільного судочинства, оскільки це питання раніше вже було предметом апеляційного перегляду та вирішено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2024 року за цією ж скаргою. Більше того, цивільне судочинство не передбачає можливості і не призначено для вирішення питань щодо зобов`язання виконання судового рішення, постановленого в рамках кримінального судочинства.

Не підлягає задоволенню викладене в скарзі клопотання заявника про постановлення окремої ухвали в порядку ст.262 ЦПК України, оскільки норми цивільного судочинства не застосовуються при розгляді скарг в порядку КПК України, а також КПК України не передбачає повноважень слідчого судді з постановлення окремої ухвали.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість задоволення скарги ні повністю, ні частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.214, 303, 304, 306, 307, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1