Провадження № 1-кп/127/991/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за № 0001154, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрик Літинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учня Хмільницького училища сфери послуг № 40, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , студента КЗВО "Вінницький гуманітарно-педагогічний коледж", громадянина України, раніше несудимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у 2024 році, точної дати та часу не встановлено, але не пізніше 22.06.2024, вступив із ОСОБА_4 та двома особами, матеріали відносно яких виділено у окремі провадження, в злочинну змову, спрямовану на незаконне заволодіння транспортними засобами, які знаходяться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, що знаходиться по вулиці Ботанічній, 30/32 у місті Вінниці.

Так, вказаним особам було заздалегідь відомо, що територія спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, на якій знаходяться різноманітні транспортні засоби, огороджена з усіх боків та охороняється.

З метою реалізації свого спільного злочинного умислу ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_4 та двома особами, матеріали відносно яких виділено у окремі провадження, при цьому не домовляючись про розподіл ролей між собою, попередньо узгодили те, що здійснять проникнення на огороджену та охоронювану територію шляхом подолання перешкод через огорожу та в подальшому незаконно заволодіють транспортними засобами, які там перебувають.

Діючи у відповідності до свого злочинного умислу та заздалегідь розробленого плану, за попередньою змовою групою осіб, 22.06.2024 близько 22 години 40 хвилин, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_4 та двома особами, матеріали відносно яких виділено у окремі провадження, прибули до території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, що знаходиться по вулиці Ботанічній, 30/32 у місті Вінниці, та незаконно проникли на огороджену та охоронювану територію, розташовану за вищевказаною адресою, шляхом подолання перешкоди у вигляді паркану.

Реалізовуючи свій спільний протиправний умисел, не маючи ані дійсного ані уявного права власності на майно, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_4 та двома особами, матеріали відносно яких виділено у окремі провадження, помітивши на зазначеній території скутер марки марки «Suzuki LETS 3», чорного кольору, 2007 р.в., VIN код НОМЕР_2 , належний ОСОБА_11 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта станом на 23.06.2024 становила 21624 грн. 63 коп. та скутер марки «Honda» моделі «Dio» сірого кольору, двигун НОМЕР_3 , 2003 року випуску, об`єм двигуна 49,9 см3, потужністю 5 к.с., належний ОСОБА_12 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта станом на 23.06.2024 становила 20009 грн. 20 коп., та визначивши для себе як предмети посягання, близько 01 години 20 хвилин 23.06.2024, перемістили їх поза межі території арешт-майданчику та зникли з місця вчинення злочину, а вказаними транспортними засобами розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 21624 грн. 63 коп. та потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 20009 грн. 20 коп.

Крім того, ОСОБА_4 , у 2024 році, точної дати та часу не встановлено, але не пізніше 27.06.2024, діючи повторно, вступив із двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, у злочинну змову, спрямовану на незаконне заволодіння транспортними засобами, які знаходяться на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, що знаходиться по вулиці Ботанічній, 30/32 у місті Вінниці.

Так, вказаним особам було заздалегідь відомо, що територія спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, на якій знаходяться різноманітні транспортні засоби огороджена з усіх боків та охороняється.

З метою реалізації свого спільного злочинного умислу ОСОБА_4 та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, при цьому не домовляючись про розподіл ролей між собою, попередньо узгодили те, що здійснять проникнення на огороджену та охорошовану територію шляхом подолання перешкод через огорожу та в подальшому незаконно заволодіють транспортними засобами, які там перебувають.

Діючи у відповідності до свого злочинного умислу та заздалегідь розробленого плану, за попередньою змовою групою осіб, 27.06.2024 близько 23:00 години, ОСОБА_4 та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, прибули до території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, що знаходиться по вулиці Ботанічній, 30/32 у місті Вінниці та незаконно проникли на огороджену та охоронювану територію, розташовану за вищевказаною адресою, шляхом подолання перешкоди у вигляді паркану.

Реалізовуючи свій спільний протиправний умисел, не маючи ані дійсного ані уявного права власності на майно, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, помітивши на зазначеній території мотоцикл марки «Mustang», моделі: МТ125-8, 2021 р.в., номер двигуна: НОМЕР_4 , номер рами: НОМЕР_5 , належний ОСОБА_13 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта станом на 28.06.2024 становила 20129 грн. 97 коп. та визначивши для себе як предмети посягання, почали здійснювати заходи для переміщення його поза межі території арешт-майданчику з метою розпорядження вказаним мотоциклом па власний розсуд. В свою чергу, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але з причин, що не залежали від їх волі, ОСОБА_4 та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, не змогли довести кримінальне правопорушення до кінця та розпорядитись викраденим майном, так як 28.06.2024 близько 1:30 години відбулося пошкодження вказаного мотоцикла, що унеможливило його подальше транспортування, після чого останні зникли з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 20129 грн. 97 коп.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на підставі положень ст. ст. 468-470, 472 КПК України, 28.10.2024 між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за № 0001154, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 у присутності його законного представника ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості.

Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із проникненням у сховище.

Також, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на підставі положень ст. ст. 468-470, 472 КПК України, 28.10.2024 між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за № 0001154, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 у присутності його законного представника ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_9 , укладено угоду про визнання винуватості.

Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із проникненням у сховище; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України - закінчений замах на незаконне заволодіння транмпортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, із проникненням у сховище.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 зазначила, що при укладенні даних угод були дотримані вимоги КПК України та КК України, просила угоди про визнання винуватості, укладені між прокурором та обвинуваченими затвердити, і призначити обвинуваченим узгоджене в угодах покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро розкаявся. Суду пояснив, що угоду про визнання винуватості укладав добровільно, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі. Просив суд врахувати, що він щиро кається у вчиненому та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просив суд угоду про визнання винуватості затвердити.

В підготовчому судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 пояснив, що син свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та щиро розкаявся, відшкодував завдану ним шкоду. Син виховується в належних умовах, він приділяє сину достатньо уваги, із сином проведена виховна бесіда. Просив суд врахувати, що син щиро кається у вчиненому, зрозумів свої помилки та зробив відповідні висновки. Просив суд угоду про визнання винуватості затвердити.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в ній міру покарання. Зазначила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги КПК України та КК України, обвинувачений вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та щиро розкаявся. Суду пояснив, що угоду про визнання винуватості укладав добровільно, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі. Просив суд врахувати, що він щиро кається у вчиненому та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просив суд угоду про визнання винуватості затвердити.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_8 пояснила, що син свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав та щиро розкаявся, відшкодував завдану ним шкоду. Син виховується в належних умовах, вона приділяє сину достатньо уваги, із сином проведена виховна бесіда. Просила суд врахувати, що син щиро кається у вчиненому, зрозумів свої помилки та зробив відповідні висновки. Просила суд угоду про визнання винуватості затвердити.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_9 просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в ній міру покарання. Зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги КПК України та КК України, обвинувачений вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, однак надали до суду заяви, в яких просили судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без їх участі, завдану шкоду відшкодовано. Не заперечували проти укладення та затвердження угод про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілих, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілих.

Суд, заслухавши думку сторін угод, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дійшов таких висновків.

Згідно положень ст. ст. 468, 469 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 472, ч. ч. 2, 3 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угоди відповідають вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд вважає можливим затвердити угоди про визнання винуватості виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні, ініціювання та укладення угод здійснено у відповідності до положень ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Зміст угод про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження угод, регламентовані ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки невиконання угод, визначені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом виконані вимоги ч. ч. 2, 4, 6, 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, шляхом опитування сторін, суд переконався, що обвинувачені цілком розуміють свої права та наслідки укладення угод. Суд також переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодами.

Покарання сторонами угод визначено згідно положень ст.ст. 50, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутих обвинувачень, даних про осіб обвинувачених, які є неповнолітними, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підстав, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угод не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із проникненням у сховище.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із проникненням у сховище; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України - закінчений замах на незаконне заволодіння транмпортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, із проникненням у сховище.

Під час судового провадження встановлено, що обвинувачені вчинили кримінальні правопорушення у неповнолітньому віці, за місцем проживання та навчання характеризуються позитивно, навчаються, не перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що знаходяться в складних життєвих обставинах, раніше не судимі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, відшкодували завдану шкоду, у вчиненому щиро каються та завіряють суд, що подібне більше не повториться.

Відповідно до положень статті 103 Кримінального кодексуУкраїни, п ри призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови їх життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітніх.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, при цьому сторони врахували фактичні обставини вчинених злочинів, дані про осіб обвинувачених, які є неповнолітніми, навчаються, їх щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення кримінального правопорушення неповнолітніми, добровільне відшкодування завданої шкоди, тобто наявність пом`якшуючих покарання обставин, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та дійшли згоди про призначення: ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням положень ст. ст. 69, 100 КК України, у виді громадських робіт на строк 100 годин; ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням положень ст. ст. 69, 100 КК України, у виді громадських робіт на строк 120 годин, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням положень ст. ст. 69, 100 КК України, у виді громадських робіт на строк 100 годин, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до остаточного покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Вирішуючи питання про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статті 69 Кримінального кодексу України, суд, дотримуючись загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання, враховує тяжкість вчиненого злочину відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, навчається, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування завданої шкоди, тобто обставини, які пом`якшують покарання. При цьому суд враховує відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Вирішуючи питання про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень статті 69 Кримінального кодексу України, суд, дотримуючись загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання, враховує тяжкість вчиних злочинів відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, навчається, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує щире каяття, визнання вини, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданої шкоди, тобто обставини, які пом`якшують покарання. При цьому суд враховує відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Зазначені обставини, на думку суду, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та свідчать про усвідомлення обвинуваченими вчинених ними злочинів та щире розкаяння.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування положень статті 69 Кримінального кодексу України.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 100 Кримінального кодексу України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

Згідно ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження у виді накладення арештів та щодо речових доказів були застосовані під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за № 0001154, з якого в подальшому були виділені матеріали щодо двох інших осіб в окремі кримінальні провадження, суд не вирішує питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження та щодо речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжні заходи відносно обвинувачених не застосовувалися.

Щодо розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Це питання вирішується судом незалежно від того, чи реалізували учасники кримінального провадження право заявити клопотання про визначення грошового розміру процесуальних витрат, оскільки це входить до предмету доказування у кримінальному провадженні (п. 3 ст. 91 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави. При цьому суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, за власного ініціативою або за його клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Так, згідно з п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого. Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

Таким чином, відповідно до положень глави 8 КПК України встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат відповідно до положень глави 8 КПК України. У тому разі, якщо винуватими буде визнано декілька осіб, суд зобов`язаний визначити, в якому розмірі повинні бути стягнуті витрати з кожного, враховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан обвинувачених.

Як встановлено в судовому засіданні, процесуальні витрати в загальному розмірі 49 735 грн. 75 коп. наявні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за № 0001154, з якого в подальшому були виділені матеріали щодо двох інших осіб в окремі кримінальні провадження.

На підставі ст. ст. 119, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України, слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а у разі відсутності в них майна, достатнього для відшкодування завданої ними шкоди, із їх законних представників) на користь держави процесуальні витрати а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів, в розмірі по 1/4 частки від загальної суми витрат 49 735 грн. 75 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 124, 314, 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472-475, 484, 485, 487 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.10.2024 між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його законного представника ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за № 0001154, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.10.2024 між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його законного представника ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за № 0001154, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, із застосуванням положень ст. ст. 69, 100 КК України, у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, із застосуванням положень ст. ст. 69, 100 КК України, у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, із застосуванням положень ст. ст. 69, 100 КК України, у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 (а у разі відсутності в нього майна, достатнього для відшкодування витрат, із законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 (а у разі відсутності в нього майна, достатнього для відшкодування витрат, із законного представника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ), документально підтверджені витрати на залучення експертів, в розмірі по 1/4 частки від загальної суми витрат 49 735 (сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн. 75 коп. з кожного, тобто по 12 433 (дванадцять тисяч чотириста тридцять три) грн. 94 коп. з кожного.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим, потерпілим та прокурору.

Суддя