Номер провадження:1-кп/521/407/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

прокурор: ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

за участі обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст. 331 КПк України питання щодо доцільності продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні

ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Одеси; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 та ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні на обговорення було поставлене питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст. 331 КПК України.

Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 посилаючись на те, що на сьогоднішній день існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Сторона захисту заперечувала проти продовження терміну перебування під вартою.

Вислухавши думку сторін по справі суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, за наступних підстав.

Суд зазначає, що дійсно на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились з часу їх обрання.

Характер та обставини вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому свідчить про реальність ризику того, що у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою схилити їх до зміни первинних показань (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені декількох злочинів проти власності, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого злочину (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 обвинувачуеться, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Однак, тяжкість обвинувачення, на даному етапі вже не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою, проте може прийнята судом до уваги та з урахуванням інших встановлених ризиків свідчить про те, що ризик переховування обвинуваченого від суду на теперішній час не зменшився. (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Крім того, суд приймає до уваги ступень тяжкості та характер суспільної небезпеки інкримінованого обвинуваченому злочину, який посягає, в тому числі, на життя осіб, що відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Також, при прийнятті рішення про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує і інші обставини відносно обвинуваченого, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого відсутність скарг; ступень міцності соціальних зв`язків та репутацію за місцем мешкання, його майновий стан.

Суд в даному випадку не встановлює зволікань з боку сторони обвинувачення в надані доказів.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України,колегія суддів,

У Х В А Л И В:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 та ч.2 ст. 186 КК України на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 21.04.2017 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: ОСОБА_1