ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/114/25

Провадження № 11-сс/820/50/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого суді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000057, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 вересня 2024 року,-

в с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

03.01.2025 року Прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000057 від 02 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, що належить ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , 11.12.1959 р.н.).

В обґрунтування даного клопотання зазначив, що між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином Франції (посвідка на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 видана органом 6801 з терміном дії до 20.09.2019р. (копії нової посвідки у розпорядженні ОСОБА_8 не має), власник французького закордонного паспорта НОМЕР_3 , адреса якого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , телефон: НОМЕР_4 ), в період 2002-2019 років склалися дружні і довірливі відносини, пов`язані із спільними національними традиціями і діяльністю релігійних організацій іудейського віросповідання на території України.

ОСОБА_6 , будучи керівником Громадських релігійних організацій, господарських товариств, зареєстрованих на території України, одним із основних видів своєї діяльності визначив відновлення та підтримку єврейських кладовищ, могил та склепів видатних раббіінів та цадиків, організацію перебування представників єврейської громади зі всього світу в релігійні паломницькі свята на могилах на території України видатних раббінів та цадиків, в тому числі і в с. Меджибіж. За період дружніх відносин ОСОБА_9 неодноразово допомагав ОСОБА_6 в організації його діяльності шляхом надання порад, знаходження більш приємних варіантів подолання конкуренції в придбанні земельних ділянок, домоволодінь, роботі готельного бізнесу, шо не носило для ОСОБА_8 комерційний характер.

Наприкінці 2018 року ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_10 з пропозицією отримати значну суму грошових коштів для власних потреб ОСОБА_9 , будучи у довірливих відносинах із ОСОБА_6 , погодився передати останньому грошові кошти в розмірі до 2,5 мільйонів доларів США, та вони погодили порядок оформлення такої передачі, а саме шляхом укладення кредитних договорів з наданням відповідних розписок про отримання грошових коштів та кінцевого строку їх повернення до 01.01.2021р., викладених мовою іврит без нотаріального їх посвідчення. Умови укладення цих договорів передбачали собою відсутність будь-яких грошових зобов`язань з боку ОСОБА_6 за користування наданими коштами, оскільки ОСОБА_9 був впевнений, що між сторонами договорів існували дружні і довірливі стосунки.

При обговоренні питань, пов`язаних з умовами позичання ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_6 сторони заздалегідь визначили всі умови укладання таких договорів, передачі грошових коштів, встановлення цивільної відповідальності ОСОБА_6 у разі несвоєчасного повернення грошових коштів, та ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_8 в своїй достатній платоспроможності у разі відсутності на дату погашення боргу готівкових грошових коштів за рахунок наявного в нього нерухомого майна та можливості погашення боргу за рахунок корпоративних прав в суб`єктах господарювання, що належать ОСОБА_6 .

Зокрема, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в с. Меджибіж укладено два кредитні договори б/н від 13.01.2019р. та 05.03.2019р.

Суми наданих коштів за вищевказаними договорами становлять:

- від 13.01.2019 684 000,00 доларів США;

- від 05.03.2019 700 000,00 доларів США (двома траншами 05.03.2019р. і 05.05.2019р. у розмірі 350 000,00 доларів США відповідно), а всього на загальну суму 1384 000,00 доларів США.

Тільки після передачі останньої суми грошових коштів за договором від 05.03.2019р. в розмірі 350 000,00 доларів США ОСОБА_9 від ОСОБА_6 довідався про наявність у останнього ще своєчасно непогашених боргових зобов`язань в розмірі 900 тисяч доларів США перед громадянином ОСОБА_11 ), але ОСОБА_6 запевнив його у своєчасному поверненні ОСОБА_12 коштів з огляду на їх дружні і довірливі відносини. Саме за таких обставин ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_6 про достатність його кредитування та грошових сум за раніше домовленим між сторонами розміром суми в 2,5 мільйонів доларів США ОСОБА_6 більше не буде передавати, оскільки у останнього вже є непогашені борги, при цьому повторно звертав увагу ОСОБА_6 на необхідність покращення інфраструктури готелів та місць для тимчасового проживання паломників, що мало би наслідком збільшення доходів ОСОБА_6 та своєчасного повернення запозичених ним грошових коштів.

Звертає на себе увагу той факт, що про наявність ще на момент укладення цих договорів боргових зобов`язань ОСОБА_6 перед громадянами ОСОБА_13 ), ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ) на загальну суму понад 250 тисяч доларів США, які позичалися на незначні строки та до теперішнього часу залишаються непогашеними, ОСОБА_8 дізнався нещодавно, коли почав ініціювати своє звернення до правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за шахрайство по відношенню до нього. Всі ці поважні громадяни Ізраїлю, також як і ОСОБА_8 , на теперішній час залишилися ошуканими ОСОБА_6 , оскільки в силу своїх канонів віросповідання, зобов`язуючих заповідей Тори та виховання не зверталися з відповідними заявами до суду чи правоохоронних органів про відшкодування боргу, але готові особисто свідчити у відповідних правоохоронних органах України щодо протиправних дій ОСОБА_6 з цього приводу. В свою чергу ОСОБА_8 як потерпілий від шахрайських дій ОСОБА_6 , має намір плідно співпрацювати з правоохоронним органом щодо викриття злочинної діяльності ОСОБА_6 та забезпечити явку цих осіб до правоохоронного органу України для їх допиту.

Щодо умов укладених договорів, їх положення є тотожними, зокрема: ОСОБА_9 (як сторона у договорі - Кредитор), надав у розпорядження ОСОБА_6 (Позичальника) грошові кошти, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитору на визначених у цьому договорі умовах та у встановлені у ньому строки (п. 1.1 Договорів).

П.2.2. Сума кредиту, що надається, не буде перераховуватися з урахуванням процентної ставки, а також не потрібно буде здійснювати оплату за користування зазначеною вище сумою.

П.3.3. Підписи Кредитора та Позичальника на цьому договорі, а також надання розписки, яка підписана Позичальником і підтверджує отримання грошових коштів, є підтвердженням отримання суми кредиту за цим кредитним договором.

П.4.1. Строк кредиту закінчується не пізніше п`ятниці, 17 Тевета 5781 р. 01.01.2021р. Строк кредиту починається з моменту підписання цього договору та передачі грошових коштів.

П.4.2. Зазначений у п. 4.1 строк дії кредиту не може бути скорочений або продовжений за взаємною згодою сторін шляхом підписання ними додаткового договору або внесення відповідних змін до умов цього договору.

П.5.1. Позичальник поверне суму кредиту Кредитору у зазначені у п. 4.1 цього договору строки.

П.5.2. Позичальник має право на підставі попередньої домовленості з Кредитором повернути кредит у формі платежів у строки, які будуть встановлені сторонами у додатковому договорі.

П.5.3. Позичальник поверне кредит у доларах США.

П.5.4. Повернення Позичальником суми кредиту готівковими коштами Кредитору вважатиметься поверненням кредиту.

П.6.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та передачі грошових коштів Позичальнику згідно з Додатком №1 та Додатком №2. Цей договір залишається чинним до моменту повного його виконання.

П.7.1. У разі порушення умов цього договору, сторона, яка їх порушила, буде зобов`язана компенсувати постраждалій стороні всі заподіяні їй збитки, включно із втратою прибутку, відповідно до приписів чинного законодавства щодо 2 сторін.

П.7.2. У разі порушення Позичальником встановлених у цьому договорі строків повернення отриманого ним, відповідно до викладене у п.і 2.2. кредиту та на викладених у п.і 4.1 умовах, Позичальник сплатить Кредитору штраф у розмірі 10% річної процентної ставки від не поверненої у встановлені строки суми кредиту за кожен день прострочення повернення кредиту.

П.7.3. У разі часткового або повного невиконання Позичальником взятих на себе в межах цього договору зобов`язань Позичальник зобов`язується продати/перереєструвати/оформити як заставу зареєстроване на нього майно, або це може зробити його уповноважений представник, або продати/перереєструвати/оформити як заставу належне Позичальнику Товариство/компанію на ім`я Кредитора на підстави здійсненої відповідно до чинного законодавства України оцінки їхньої вартості.

П.7.4. Відповідно до п. 7.3 Позичальник зобов`язується надати Кредитору перелік зареєстрованого на нього майна або зробити це за допомогою свого уповноваженого представника, або вказати належне Позичальнику відповідно до законодавства України Товариство/компанію, які були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства до 13.01.2019 р., для того, щоб Кредитор зареєстрував на своє ім`я або перереєстрував на особу, яка діє від його імені, або продав це майно обраній Кредитором третій особі.

П.7.5. Позичальник зобов`язується зробити все та відповідно до чинного законодавства України для того, щоб перереєструвати або оформити як заставу, або продати своє майно

ОСОБА_18 .7.6. Позичальник буде супроводжувати процес перереєстрації майна на ім`я Кредитора та подбає про те, щоб підготувати та впорядкувати всі необхідні для перереєстрації майна на ім`я Кредитора документи відповідно до чинного законодавства України.

П.7.7. Починаючи з дати підписання цього договору і до дати остаточного виконання всіх його умов, включно з повним погашенням кредиту, Позичальник зобов`язується завчасно повідомляти та отримувати письмову згоду Кредитора перед продажем або перереєстрацією як за певну плату, так і безоплатно, будь-якого належного йому майна а також про дарування такого майна третій особі.

П.7.8. Кредитор відповідно до положень п. 7.3. зобов`язується діяти максимально відкрито та співпрацювати із Позичальником у питаннях визначення максимальної оціночної вартості майна.

П.7.9. Сторони домовилися про те, що у разі реалізації майна його вартість буде зменшено на 10% від його оціночної вартості.

П.8.1. Усі спори, які сторони не зможуть врегулювати між собою самостійно, вирішуватимуться відповідно до чинного законодавства України, шляхом звернення до відповідальної судової інстанції.

П.8.2. У разі, якщо Позичальник не поверне кредит у встановлені у цьому договорі строки, Кредитор отримає право на примусове повернення Позичальником йому боргу.

П.8.3. Строк позовної давності щодо всіх вимог у межах цього договору становить 10 років, тобто до 05.03.2029 р.

Факт передачі в с. Меджибіж грошових коштів за вищевказаними правочинами підтверджується підписаними власноруч ОСОБА_6 розписками в їх отриманні, які є невід`ємними додатками до договорів, а саме: - від 13.01.2019 Додаток №1 до договору від 13.01.2019р.; - від 05.03.2019 Додаток №1 до договору від 05.03.2019р.; - від 05.05.2019 Додаток №2 до договору від 05.03.2019р.

Після отримання грошових коштів та, починаючи з червня 2019 року ОСОБА_6 одразу зник, на контакт з ОСОБА_7 не виходив, заблокував його у всіх мережах зв`язку, уникав будь-якого спілкування з останнім як особисто так і через спільних знайомих, грошових коштів до теперішнього часу не повернув, ігнорує свій обов`язок щодо повернення коштів.

Крім того, встановлено, що після отримання від ОСОБА_10 грошових коштів, ОСОБА_6 разом зі своїм сином ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Ізраїль, РНОКПП НОМЕР_5 , за період з січня 2019 і по даний час, набули у власність нерухоме майно, а саме:

Щодо майна ОСОБА_6 :

1. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме: реєстраційний номер 24 від 30.07.2019 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 646 будинок, розташований за адресою:

АДРЕСА_2 . Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме: кадастровий номер :01:003:0192 від 30.07.2019 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 649 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

3. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме земельну ділянку за кадастровим номером :01:004:0178 від 16.12.2020 на підставі державного акту на право власності серія та номер ХМ№080605.

4. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме: реєстраційний номер 230 від 05.05.2020 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серія та номер ХМ64 будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

5. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме: реєстраційний номер 230 від 25.12.2021 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1211 будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_5 .

6. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме: реєстраційний номер 110 від 30.03.2021 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: реєстр 1025 будинок блокованого тип, розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

7. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме земельну ділянку за кадастровим номером :00:009:0744 від 30.03.2021 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: реєстр 1026 земельну ділянку.

8. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме земельну ділянку за кадастровим номером :00:006:0211 від 25.12.2021 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1211 земельну ділянку.

9. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме: реєстраційний номер 102 від 29.06.2022 на підставі договору дарування 29/100 часток житлового будинку серія та номер 1054 будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_7 .

10. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме: реєстраційний номер 060 від 06.09.2024 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2721 гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_8 .

11. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0793 від 06.09.2024 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2721.

12. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.10.2024р. щодо прав власності на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , набув право власності за наступним майном, а саме земельну ділянку за кадастровим номером :02:003:0037 від 16.12.2020 на підставі державного акту на право власності серія та номер ХМ№080605

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна вартість майна, переданого від батька до сина ОСОБА_20 становить 1 875 685,00 грн.

Більше того, 55 операцій з продажу майна від батька до сина ОСОБА_21 були реалізовані в період після 01.01.2021 упродовж 2021 року, що в свою чергу є беззаперечним свідченням про те, що вказані операції були вчинені задля уникнення від обов`язку щодо виконання умов кредитних договорів.

Тобто, впродовж 2019-2021 років ОСОБА_6 навмисно перереєстровував належне йому нерухоме майно, аби уникнути відповідальності, передбаченої пунктами 7.3.-7.9 кредитних договорів. В тому числі, дані дії є фактичною перешкодою для можливого виконання рішення/вироку суду в частині компенсації завданих збитків за рахунок майна боржника.

Наведене безсумнівно свідчить, що ОСОБА_6 в момент укладення зазначених договорів та отримання такої значної суми грошових коштів мав на меті їх привласнити, не виконуючи зобов`язання по їх поверненню, оскільки відчужене ОСОБА_6 майно на користь сина, яке в сукупності з іншим належним йому майном відповідно до умов п. 7.3 Договорів мало бути у разі непогашення боргу до 01.01.2021р. включно (п. 4.1 Договорів) перереєстроване/оформлене з 02.01.2021р. на ім`я ОСОБА_10 , мало значно нижчу ціну, ніж сума займу в 1 384 000,00 доларів США.

ОСОБА_6 , приймаючи на себе зобов`язання по поверненню отриманих на умовах безпроцентної передачі ОСОБА_8 грошових коштів, при складанні і підписуванні відповідних Договорів від 13.01.2029р. та 05.03.2019р., не мав ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, оскільки у нього вже були непогашеними в визначені сторонами строки інші кредитні зобов`язання перед третіми особами в розмірі понад одного мільйону доларів США та загальна вартість наявного у нього нерухомого майна (89 об`єктів житлових/нежитлових приміщень та земельних ділянок, та також суб`єкту господарювання, засновником якого він був на 01.01.2019р. і залишається на теперішній час: Приватне підприємство "ОГЕВ І", , зареєстровано 19.04.2011, розмір статутного капіталу юридичної особи складає 100 000,00 грн, основний вид діяльності (КВЕД) - 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування) становила значно меншу суму, ніж отримані кошти.

Позиціонуючи себе успішним громадським діячем та підприємцем, ОСОБА_6 фактично обманним шляхом, недобросовісно скориставшись дружніми довірливими відносинами, впевнив ОСОБА_8 у необхідності передачі йому значної суми грошових коштів для розвитку його діяльності по відновленню релігійної спадщини евреїв, посилення еврейсько-української дружби, але отримавши грошові кошти від ОСОБА_10 , відразу припинив та до теперішнього часу уникає будь-якого спілкування з останнім, жодних пояснень з приводу неповернення боргу не надав, зобов`язання по сплаті загальної суми кредитних коштів 1 384 000,00 доларів США не виконав, визначеного п. 7.4 Договорів переліку належного йому майна, а також перелік товариств/компаній/організацій, що зареєстровані на його ім`я, за рахунок яких можливо було б виконати зобов`язання за кредитними договорами не надав, а надані ОСОБА_6 розписки, в яких зазначається про отримання ним грошових коштів та умови їх повернення відповідно до укладених договорів, свідчать про бажання останнього завуалювати свій злочинний умисел, направлених на шахрайське заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 .

Такий характер дій ОСОБА_6 доводить поза розумним сумнівом прямий умисел та корисливий мотив на вчинення суспільно небезпечного діяння (шахрайства) та заподіяння ОСОБА_12 матеріальної шкоди у розмірі 1 384 000,00 доларів США, яка згідно з офіційним курсом НБУ гривні до долару США на момент передачі грошових коштів становить загальну суму 38 021 280,25 грн (із розрахунку: 13.01.2019р. 684 000 х 28,2701 = 19 336 748,40 грн, 05.03.2019р. - 350 000 х 26,8271 = 9 389 485 грн, 05.05.2019р. 350 000 х 26,557242 = 9 295 034,70 грн).

Показовим є той факт, що відразу після настання строку виконання зобов`язання по поверненню грошових коштів ОСОБА_6 не тільки перереєстрував 55 одиниць нерухомого майна, яке належало йому на праві власності на свого сина ОСОБА_22 за так званими фраудаторними (фіктивними) правочинами - цивільно-правовими договорами купівлі-продажу нерухомого майна, але й зареєстрував в установленому законом порядку на своє ім`я як власник і кінцевий бенефіціар два суб`єкти господарювання з сукупним статутним капіталом в 20 мільйонів грн., а саме:

- ПП "ДЕРЕХ ТАМИМ", , зареєстровано 12.02.2021. Розмір статутного капіталу юридичної особи складає 983 650,00 грн, Основний вид діяльності (КВЕД) 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна. Юридична особа зареєстрована за юридичною адресою: місто Умань, вул. Володимира Мономаха, будинок 6, квартира 83.

- ТОВ "Люкспродукт Фаворит", , зареєстровано 18.03.2021. Розмір статутного капіталу юридичної особи складає 19 000 000,00.Основний вид діяльності (КВЕД) 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами. Юридична особа зареєстрована за юридичною адресою: Україна, місто Київ, б.Гавела Вацлава, 83, офіс 493.

Зазначені відомості в їх сукупності надають всі підстави стверджувати про те, що ОСОБА_6 , отримуючи грошові кошти у сумі 1 384 000,00 доларів США заздалегідь не мав ніяких реальних можливостей і бажання їх повернути власнику у визначений строк, а використав їх у власних інтересах, в тому числі і задля придбання нерухомого майна, право власності на яке зареєстрував на себе та більшу кількість на ім`я свого сина ОСОБА_20 , ввівши в оману ОСОБА_8 при отриманні грошових коштів щодо дійсних цілей їх використання та своєї платоспроможності щодо їх повернення.

Враховуючи вищенаведене, наявні всі підстави стверджувати про те, що ОСОБА_6 , в результаті шахрайських дій шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 у розмірі 1 384 000,00 доларів США, які згідно курсу НБУ станом на дати отримання грошових коштів трьома траншами становили загальну суму 38 021 280,25 грн., що становило на час вчинення злочину 22 735 937,3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та визнається особливо великим розміром.

Таким чином, на переконання прокурора, наявні всі підстави стверджувати про те, що вищеописане майно отримане ОСОБА_6 за час користування грошовими коштами ОСОБА_8 , набуте шахрайським шляхом, а тому вважає за необхідне накласти арешт на майно з метою: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За результатами розгляду клопотання ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні №0000057.

Мотивуючи дане рішення, слідчий суддя виходив з того, що у даному випадку мають місце цивільно-правові відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в той же час матеріали клопотання не містять відомостей про відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, вимогам ст. 98 КПК України, не вбачається відомостей про підставу накладення арешту на майно, передбачену ст. 170 КПК України, а також не вручено підозру жодній особі у даному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000057 від 2 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України, що належить ОСОБА_6 , а саме:

-будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №24;

-земельну ділянку, розташовану за адресою: Волинська обл., Локачинський р., смт. Локачі, вулиця Малиновської, 2, за кадастровим номером №:01:003:0192;

-земельну ділянку за кадастровим номером :01:004:0178;

-будинок, розташований за адресою: Хмельницька обл., Летичівський р., с. Требухівці, провулок Криничний, будинок 19/1, реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна №230;

-будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р., смт. Меджибіж, вулиця Пушкіна, будинок 7 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №230;

-будинок блокованого типу, розташований за адресою: Житомирська обл., м. Новоград-Волинський, вулиця Коцюбинського, будинок 20-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №110;

-земельну ділянку за кадастровим номером №:00:009:0744

-земельну ділянку за кадастровим номером №:00:006:0211;.

-будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №102;

-гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_8 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №060;

-земельну ділянку за кадастровим номером №:03:002:0793;

-земельну ділянку за кадастровим номером №:02:003:0037 зпозбавленням можливості їх відчужувати.

В обґрунтування своїх доводів посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та зазначає, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження було встановлено достатньо підстав стверджувати те, що ОСОБА_6 , отримуючи грошові кошти у сумі 1 384 000,00 доларів США заздалегідь не мав ніяких реальних можливостей і бажання їх повертати власнику у визначений строк, а використав їх у власних інтересах, в тому числі і задля придбання нерухомого майна, право власності на яке зареєстрував на себе та більшу кількість на ім`я свого сина ОСОБА_20 , ввівши в оману ОСОБА_8 при отриманні грошових коштів щодо дійсних цілей їх використання та своєї платоспроможності щодо їх повернення. В результаті шахрайських дій шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_6 заволодів даними грошовими коштами ОСОБА_10 , які згідно курсу НБУ станом на дати отримання грошових коштів трьома траншами становили загальну суму 38 021 280,25 грн., що є особливо великим розміром.

За таких обставин, прокурор вважає, що на вищевказане майно слід накласти арешт з метою його збереження та недопущення приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, зниження, неправомірного використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження з боку фізичних та юридичних осіб, для всебічного, повного та неупередженого дослідження усіх обставин справи.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, власника майна, дослідивши матеріали провадження,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст.131 ч.2 п.7 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно вимог ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею ст.170 ч.3 КУпАП передбачено, що у випадку, передбаченому ст. 170 ч.2 п.1 КУпАП, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.98 ч.1 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ст. 173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів вважає, що слідчий суддя за результатами розгляду клопотання прокурора прийшов до правильного висновку про відсутність достатніх підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, яке вказане у клопотанні.

Виходячи з положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами прокурора, колегія суддів виходить з того, що матеріали провадження не містять відомостей про те, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, визнано речовим доказом, Об`єкти нерухомого майна, на яке прокурор просив накласти арешт у межах кримінального провадження, на думку колегії суддів, не відповідають і критеріям визначеним в ст. 98 КПК України.

Колегія суддів враховує і те, що станом на момент звернення прокурора з клопотанням про арешт майна жодній особі, власнику майна у даному кримінальному провадженні не вручено письмового повідомлення про підозру, відповідно до ст. 278 КПК України. Отже посилання прокурора у клопотанні на таку мету арешту як конфіскація майна як виду покарання з урахуванням положень ст. 170 КПК України не можна визнати належною правовою підставою.

З матеріалів доданих до клопотання прокурора вбачається, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в с. Меджибіж укладено два кредитні договори б/н від 13.01.2019р. та 05.03.2019р. Суми наданих коштів за вищевказаними договорами становлять: - від 13.01.2019 684 000,00 доларів США; - від 05.03.2019 700 000,00 доларів США (двома траншами 05.03.2019р. і 05.05.2019р. у розмірі 350 000,00 доларів США відповідно), а всього на загальну суму 1384 000,00 доларів США. За умовами позичання ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_6 сторони заздалегідь визначили всі умови укладання таких договорів, передачі грошових коштів, встановлення цивільної відповідальності ОСОБА_6 у разі несвоєчасного повернення грошових коштів. Умови таких договорів були забезпечені позичальником ОСОБА_6 наявним в нього нерухомим майном та корпоративними правами в суб`єктах господарювання, що належать ОСОБА_6 . Такі обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про наявність цивільно-правових відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виконання грошових зобов`язань, що виникли між сторонами. Відповідно існують підстави вважати, що спірні правовідносини між сторонами регулюються в цивільно-правовому порядку.

Водночас, у матеріалах провадження на підтвердження можливих ознак шахрайства, відсутні відомості про те, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, придбане за кошти, які ОСОБА_6 отримав за рахунок кредитних коштів, не долучено їх оригіналів та розписок, як і відсутні відомості по те, що саме ОСОБА_6 підписував відповідні розписки.

Враховуючи викладене, колегія суддів відкидає апеляційні твердження прокурора та погоджується з доводами, наведеними в ухвалі слідчого судді про те, що майно, яке зазначене у клопотанні, не відповідає критеріям майна, арешт якого допускається в межах положень ст. 170 КПК України.

Не містить апеляційна скарга прокурора і переконливих доводів, що вказане у клопотанні майно, може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, втрачено або відчужено, що зашкодить кримінальному провадженню. Наразі підозра у вчиненні кримінального правопорушення нікому не пред`явлена, не визначений і розмір завданої шкоди.

Аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, яке зазначене у клопотанні прокурора. Даних, які б свідчили про те, що об`єкти нерухомості та земельні ділянки підлягають арешту як засіб забезпечення кримінального провадження клопотання прокурора не містить та в процесі апеляційного провадження не наведено.

Інших обставин, які б не були предметом дослідження та аналізу слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна, апеляційна скарга не містить, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000057, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 вересня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3