Кримінальне провадження № 194/266/25
Номер провадження 1-кп/194/118/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2025 року за №0000013 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні дітей 2008 р.н. та 2009 р.н., не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як ВПО та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в жовтні 2024 року будучи військовозобов?язаним, вибув зі свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та почав проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» від 25.03.1992 - у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов?язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов?язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов?язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов?язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).

17.10.2024 року працівник відділу цивільного захисту Тернівської міської ради Дніпропетровської області, вручила ОСОБА_3 , відповідно до ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу», під особистий підпис, попередження від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність стати на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 , та про необхідність прибуття не пізніше 18.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для постановки на військовий облік.

З 17.10.2024 року і до теперішнього часу ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на ухилення від військового обліку, після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки 17.10.2024 року, в порушення вимог ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», будучи належним чином проінформований про дату прибуття для постановки на військовий облік та про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов?язаного від військового обліку, без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на облік.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та пояснив, що переїхав у м. Тернівка, де став на облік як ВПО. Дійсно, 17.10.2024 року він був попереджений про те, що повинен стати на військовий облік, однак цього вчасно не зробив. Поважних причин пропущення строку постановки на облік він не мав. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідженням доказів: допитом обвинуваченого, дослідженням відомостей щодо порушення військового обліку, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно розписки ОСОБА_3 від 17.10.2024 року, останній отримав письмове попередження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність стати на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 не пізніше 18.10.2024 року. Про кримінальну та адміністративну відповідальність за ухилення від військового обліку попереджений під підпис.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєні кримінального проступку.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 доказана, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 337 КК України, як ухилення військовозобов?язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює, одружений, має на утриманні дітей 2008 р.н. та 2009 р.н., на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не має.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції обвинувачення у виді штрафу, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1