Справа № 555/2639/23
Номер провадження 1-кп/555/72/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000389 від 29.10.2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, інваліда ІІІ групи, несудимого згідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_7 , будучи призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, до військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, у порушення вимог ст.11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N 548-ХІУ від 24 березня 1999 року, ст.ст.3, 28, 29, 68 Конституції України, будучи притягненим до адміністративної відповідальності постановою Березнівського районного суду від 11.01.2022 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, постановою Березнівського районного суду від 04.08.2022 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, постановою Березнівського районного суду від 09.02.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, постановою Березнівського районного суду від 04.07.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, постановою Березнівського районного суду від 30.08.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, 28.10.2023 близько 19 год. 00 хв. перебуваючи за місцем спільного проживання з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел та мету на систематичне вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо матері ОСОБА_8 психологічне насильство, а саме без наявних причин принижуючи гідність потерпілої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 , сильного душевного хвилювання, психологічних страждань та погіршив якість її життя.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав та дав показання про те, що дійсно між ним та матір`ю іноді виникали конфлікти, він ображав її нецензурними словами під час суперечок. По факту вчинення насилля в сім`ї він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. 28.10.2023 року між ним та матір`ю ОСОБА_8 знову виник конфлікт, під час якого він висловлювався в адресу потерпілої нецензурною лайкою. В судовому засідання обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлює, що така поведінка є неприйнятною, зробив для себе відповідні висновки.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась за станом здоров`я, хоча про час та місце його проведення повідомлялась належним чином.

Згідно протоколу огляду місця події від 28.10.2023 було оглянуто господарство, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно постанов Березнівського районного суду Рівненської області від 11.01.2022 року, 04.08.2022 року, 14.10.2022, 09.02.2023, 13.02.2023, 0.07.2023, 30.08.2023 року ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП по факту вчинення насильства в сім`ї щодо матері ОСОБА_8 .

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

ІІІ. Призначення покарання.

3.1 Позиція учасників судового провадження щодо призначення покарання.

Прокурор висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Також вважає за можливе звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.75 КК України, оскільки обвинувачений розкаявся у скоєному, зробив для себе належні висновки. Крім того, просить застосувати щодо ОСОБА_7 обмежувальний захід відповідно до положень ст.91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Сторона захисту просить звільнити обвинуваченого від покарання на підставі ст.75 КК України, так як він зробив для себе належні висновки і щиро розкається у вчиненому.

3.2. Мотиви призначення покарання судом.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, - щире розкаяння винного.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - відсутні.

Згідно характеристики на ОСОБА_7 за місцем проживання скарг на особу до органу місцевого самоврядування не надходило.

Із медичних довідок Березнівської ЦРЛ вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість злочину та його наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги дані про особу винного, який характеризується посередньо, суд приходить до висновку про необхідність призначення особі покарання у виді обмеження волі ближче до нижньої межі санкції ст.126-1 КК України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який щиросердечно розкаявся у скоєному, зробив для себе належні висновки, є несудимим, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства та відбування покарання.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

На підставі наведеного, суд застосовує щодо ОСОБА_7 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику слідчим та прокурором, не застосовувались.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити покарання за ст.126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків :

-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосовувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці, виконання якого покласти на Березнівську міську раду Рівненського району Рівненської області.

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1