ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/313/25 Справа № 191/309/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисниці ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9 ( у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2025 року, якою щодо підозрюваного за ч.3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м. Галі, Республіка Абхазія, Грузія, громадянина Грузії, з вищою освітою, який не працює та не навчається, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, є військовослужбовцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Одеським апеляційний судом за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 8 років 8 місяців позбавлення волі.

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 19 березня 2025 року, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором заступником керівника Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та застосовано щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 19 березня 2025 року із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до положень статті 194 КПК України покладено обов`язки.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що надані слідчим докази не є вагомимим та не свідчать про наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

З досліджених матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на підозру саме ОСОБА_7 щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 .

Окрім цього, при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив в сукупності усі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що підозрюваний раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, наявність у нього постійного місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки одружений та має трьох малолітніх дітей та інші характеризуючі документи.

Слідчий суддя зазначив, що слідчим та прокурором в ході судового розгляду не було доведено достатніх обставин для переконання того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стороком на 60 днів

В обгрунтування поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Сторона обвинувачення вказує, що із змісту оскаржуваної ухвали убачається обгрунтованість підозри та вагомість наданих стороною обвинувачення доказів та наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказував прокурор та доведено кожен з них.

Судом надано оцінку ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджено їх наявність. Однак вказане свідчить про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор зауважає, що у клопотанні зазначено , що враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України. При цьому прокурором наголошувалось, що тяжкість вказаного злочину викликає саму ту реакцію суспільства і наслідки , які виправдовують попереднє ув`язнення підозрюваного, як виключну міру запобіжного заходу, оскільки застосування до останнього менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Сторона обвинувачення наполягає на тому, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не є достатнім для забезпечення виконання ним обов`язків передбачених КПК України та уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, частина свідків у вказаному кримінальному провадженні є колишніми підлеглими підозрюваного, які продовжують проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , тому підозрюваний може безперешкодно спілкуватись із ними особисто або засобами мобільного зв`язку.

Під час апеляційного перегляду:

- прокурор ОСОБА_12 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити;

- підозрюваний ОСОБА_7 та його захисниця ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 2 статті 177 КПК України передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями частини 1 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не врахував, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке на підставі ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких.

Окрім цього, слідчий суддя не надав належну оцінку ризикам, передбаченим п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України , допущені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.

В ході апеляційного перегляду колегія суддів встановила, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами.

Також встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти, або довічним позбавленням волі, крім цього підозрюваний може змінити місце фактичного мешкання, перетнути державний кордон, виїхати на тимчасово окуповану територію України та переховуватись від суду.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Також підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій, крім того підозрюваний ОСОБА_7 проходить військову службу в одній військовій частині зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а також являється їхнім командиром відділення.

Крім того, підозрюваний має доступ до матеріалів кримінального провадження, в тому числі до анкетних даних свідків, тому з метою уникнення покарання, шляхом погроз або застосування насильства, з метою відмови або зміни в подальшому ними свідчень.

У судовому засіданні також доведено наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_7 раніше судимий, враховуючи характер та тяжкість злочину, у якому він підозрюється, а також навички останнього поводження з вогнепальною зброєю як військовослужбовця та доступ під час виконання службових обов`язків до вогнепальної зброї та бойових припасів, свідчить про підвищену небезпеку останьього.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що вони є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також відомості, що характеризують особу підозрюваного, а саме, що він раніше судимий, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан.

Щодо посилання захисника на явки підозрюваного в судові засідання, то це не єдина обставина, що має враховуватись при застосуванні запобіжного заходу, оскільки щодо підозрюваного встановлено декілька ризиків.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 березня 2025 року без визначення застави.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене заступником керівника Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного за ч.3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк до 17 березня 2025 року включно.

Взяти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під варту в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4