УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/944/24

Провадження № 1-кс/568/2/25

09 січня 2025 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі скаржника ОСОБА_3

дізнавача ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 від 23 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000069 внесеного до ЄРДР 09 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 23 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000069 внесеного до ЄРДР 09 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що 10 листопада 2022 року він з дружиною ОСОБА_5 звернулися із заявою до відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про те, що 18.06.2022 року о 14 годині в с.Середнє Дубенського району Рівненської області на вул.Набережній поблизу місця проживання, місцевий житель ОСОБА_6 словесно, в агресивній формі, погрожував вбивством, вигукуючи на їх адресу слова: незважаючи на те що він сяде в тюрму по 115 статті, відсидить, але все рівно нас повбиває, через те що ними написано заяву про самовільне захоплення ОСОБА_6 земельної ділянки - частини вулиці Набережної. Вказані відомості були внесені 09.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. За висновком експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/118-24/5120-ЛД від 10.0.2024 року у висловлюваннях ОСОБА_6 міститься «непряма погроза вбивством, виражена у формі натяку». Свідками конфлікту між скаржником та ОСОБА_6 були ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були допитані дізнавачем, однак їх покази записані як під «копірку». Скаржником було ініційовано одночасний допит вказаних свідків з потерпілими, однак така слідча дія не була проведена. Також не було проведено слідчої дії: одночасного допиту скаржника, його дружини з ОСОБА_6 та ОСОБА_10

23 грудня 2024 року начальником сектору дізнання відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. Вказану постанову скаржником отримано 26.12.2024 року.

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого правопорушення, без проведення всіх необхідних слідчих дій. Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та упередженим, винесеним з метою «помсти», оскільки за його зверненням до начальника ГУНП в Рівненській області про бездіяльність працівників поліції начальника сектору дізнання ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Постанова про закриття кримінального провадження побудована лише на показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які перебувають в родинних відносинах. Дізнавачем не взято до уваги той факт, що ОСОБА_6 зловживає алкогольними напоями, після вживання яких стає агресивним, неконтрольованим. Окрім того, залишилось поза увагою органу дізнання той факт, що слідчими слідчого відділення ВП №2 Дубенського РВП проводиться досудове розслідування за його заявою та заявою ОСОБА_5 по факту самозахоплення ОСОБА_6 землі.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 вимоги, викладені у скарзі підтримав. Просить скаргу задовольнити з підстав, зазначених у скарзі та постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Начальник сектору дізнання відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Пояснив, що постанова про закриття кримінального провадження винесена з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства. В даному кримінальному провадження проведено всі слідчі дії, допитано всіх свідків, виконано всі вказівки. Окремо звернув увагу на те, що із заявою про кримінальне правопорушення ОСОБА_5 , дружина скаржника, звернулась лише 10 листопада 2022 року, в той час як конфлікт між нею та ОСОБА_6 відбувся 18.06.2022. Окрім того, після вказаної події інших конфліктних ситуацій між ОСОБА_6 та подружжям ОСОБА_12 не було. Заперечив покази скаржника, що дізнанням не враховано даних, що характеризують ОСОБА_6 . Дізнанням встановлено, що ОСОБА_6 на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, з сусідами, за виключенням сусідки ОСОБА_5 , підтримує добрі стосунки, скарг від жителів громади на нього не надходило.

Заслухавши скаржника, начальника сектору дізнання ВП №2, оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №0000069 від 09.06.2023, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до п.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обов`язок доказування згідно з вимогами ч.1 ст.92 КПК України покладається на слідчого, саме ж доказування, як визначено ч.2 ст.91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч.2ст.307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виноситься ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч.3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що сектором дізнання відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000069 від 09.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. Згідно витягу з ЄРДР відомості внесені за повідомленням ОСОБА_5 .

Начальник сектору дізнання відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 23 грудня 2024 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим, до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановлене сили.

Відповідно до ст.110 КПК України - постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз зазначених норм КПК в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевіряє наявність приводів та підстав для закриття кримінального провадження, законність джерел отриманих даних та доказів, які стали підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 129 КК України, погроза вбивством має місце, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення за ч.1 ст.129 КК України, виражається у погрозі вчинити вбивство, доведенні до відома потерпілого наміру винної особи позбавити потерпілого життя. При цьому склад правопорушення в діях винного, який погрожує вбивством, буде лише у разі, якщо у особи, щодо якої була висловлена погроза позбавити її життя були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Погроза може бути висловлена усно, письмово, конкретними діями, по телефону, через телекомунікаційну мережу тощо, як безпосередньо потерпілому, так і шляхом доведення до потерпілого через інших осіб чи з використанням технічних засобів передавання інформації.

Погрозою застосування фізичного насильства, в тому числі і погрозою вбивством, слід вважати залякування особи застосування до неї такого насильства, в тому числі і залякування її вчинити вбивство. Погроза може полягати у висловлюваннях, жестах, демонстрації зброї або предметів, що можуть бути використані для нанесення тілесних ушкоджень, предметів, що імітують зброю, які потерпіла особа приймає за справжню зброю, чи в інших діях.

Суспільно-небезпечні наслідки кримінального правопорушення, передбаченого ст.129 КК України проявляються у вигляді шкоди на рівні порушень психічних і психологічних процесів адресата погрози (відчуття неспокою, тривога, стрес, депресія і т. д.). Наявність цих станів є підтвердженням того, що погроза сприйнята такою, яка могла бути приведена в дію.

Положеннями пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи» встановлено, що погроза застосування фізичного насильства, в тому числі погроза вбивством, повинна сприйматися потерпілою особою як реальна, тобто у неї має скластися враження, що погроза буде реалізована.

Тобто, ключовим є сприйняття та оцінка дій ОСОБА_6 самим потерпілим ОСОБА_3 .

Під час проведення досудового розслідування було проведено допит потерпілої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_3 , з пояснень яких вбачається, що прямих погроз вбивством від ОСОБА_6 , не було. Потерпілими сприйнято як погрозу вбивством слова ОСОБА_6 «на зону я не хочу по 115», «ОСОБА_17, замкни губу. Я на зоні був по 115, я не хочу йти ще раз. Як будеш сунути той во - піду, я з зони не вернусь, понімаєш, по 115».

Згідно висновку експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/118-24/5120-ЛД від 10.0.2024 року у вказаних висловлюваннях ОСОБА_6 міститься «непряма погроза вбивством, виражена у формі натяку».

Допитані свідки, які були присутні при конфлікті 18.06.2022 року, ОСОБА_13 (староста Березинівського старостинського округу Козинської сільської ради), ОСОБА_14 (інспектор з питань землекористувань та екології Козинської сільської ради), ОСОБА_15 (голова Козинської ОТГ), ОСОБА_10 , які підтвердили, що не чули погроз ОСОБА_6 фізичною розправою ОСОБА_5 та її чоловіку ОСОБА_3 .

З пояснень ОСОБА_6 вбачається, що він ніколи не мав та немає намірів будь-яким чином зашкодити життю чи здоров`ю сім`ї ОСОБА_12 .

За даними УІЗ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності ніколи не притягався.

Згідно характеристики Березинівського старостинського округу Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_6 постійно проживає в с.Середнє Дубенского району, підтримує добросусідські відносини з односельчанами, за виключенням сусідки ОСОБА_5 , час від часу вживає алкогольні напої, однак громадського порядку не порушує, скарг на його поведінку до виконкому сільської ради не надходило.

Згідно інформації КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» ОСОБА_6 , 1963 р.н. на обліку в лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Матеріали кримінального провадження не містять клопотань потерпілого ОСОБА_3 щодо проведення одночасного допиту ОСОБА_6 , ОСОБА_10 з потерпілими.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає недоведеним твердження скаржника ОСОБА_3 , що постанова начальника сектору дізнання про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.129 КК України є передчасною та необгрунтованою, а доводи скарги, що дізнавач ОСОБА_16 був навмисно упередженим та не дотримався повністю вимог КПК України безпідставними та невмотивованими.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що органом дізнання у повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому законом порядку докази у кримінальному провадженні №0000069 за ч.1 ст.129 КК України, надано їм належну оцінку. Постанова начальника сектору дізнання ОСОБА_4 від 23.12.2024 року є обґрунтованою та мотивованою, висновки дізнавача в оскаржуваній постанові відповідають вимогам закону та грунтуються на матеріалах справи.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що при закритті кримінального провадження начальником СД ВП №2 Дубенського РВПП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності та повноти дослідження всіх обставин у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.129 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови від 23 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000069 внесеного до ЄРДР 09 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 13.01.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1