Провадження № 1-кп/243/623/2025
Справа № 243/2191/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000060 від 19.02.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`яногірськ Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 08.10.2014 по справі №236/1571/14-ц та на підставі виконавчого листа від 08.10.2014 ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , 10.02.2010 у розмірі 1/3 частини усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.08.2014 року, та до досягнення дітьми повноліття.

Так, ОСОБА_3 є фізично здоровою особою, працездатним, обізнаний про обов`язок сплати аліментів на утримання своєї дитини. При цьому, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та злісно ухиляючись від його виконання шляхом несплати аліментів, діючи всупереч ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, ОСОБА_3 не приймав участь в утриманні та вихованні дітей - ОСОБА_7 до її повноліття, тобто до 16.08.2024, та неповнолітньої ОСОБА_8 , виплату аліментів не здійснював.

За період виникнення заборгованості, а саме з 01.03.2022 по 01.08.2023, а також з 01.12.2023 по 12.03.2025 офіційно не працевлаштовувався, заходів до пошуку роботи не вживав, до центру зайнятості населення не звертався, отримував певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт, однак жодних виплат аліментів на користь неповнолітніх дітей не зробив.

Будучи обізнаним про необхідність виконання свого обов`язку та можливості настання кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 , злісно ухилився від сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів на утримання ОСОБА_7 до її повноліття, тобто до 16.08.2024, та неповнолітньої ОСОБА_8 станом на 12.03.2025 в розмірі 112242,90 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

В підготовчому судовому засіданні учасники розгляду кримінального провадження не заперечували проти здійснення розгляду даного кримінального провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 19.02.2025 року до ЄРДР за №0000060 між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

За умовами угоди, уточненої в ході судового засідання, які зафіксовані у журналі судового засідання, ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні та співпрацювати зі стороною обвинувачення під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, активної допомоги під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відсутності тяжких наслідків від скоєного кримінального проступку, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КК України, не пов`язаного з обмеженням волі, а саме у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_9 не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості та відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, надала прокурору відповідну згоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє.

Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені КПК України, зокрема ст. 474 КПК України, у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, разом з цим, судом з`ясовано, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що був присутнім під час ініціювання угоди, вважає, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_9 надала до суду заяву, в якій просила здійснити судовий розгляд без її участі.

Судом вислухані показання обвинуваченого та оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про визнання винуватості на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 164 КК України та відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст.164 КК України, а саме у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення. Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого в угоді, так і його пояснення в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання, підстави для визнання винуватості є дійсними.

Дослідивши представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження, враховуючи, що 14 березня 2025 року ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її в присутності захисника, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Суд приходить до переконання, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 14 березня 2025 року, укладену між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000060 від 19.02.2025 року, - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого .1 ст.164 КК України, та призначити покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 364 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: ОСОБА_1