Справа № 192/2941/24
Провадження № 1-в/192/9/25
Ухвала

Іменем України

06 січня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого

30.08.2021 вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

25.11.2021 вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

15.08.2022 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

05.10.2022 вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі;

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4 .

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4 .

Був засуджений 15.08.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано покарання невідбуте за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 на строк 2 роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2021 остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі. Вирок набрав законної сили: 15.09.2022.

05.10.2022 засуджений Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 68 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2022 більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно визначено 6 років 8 місяців позбавлення волі. Строк покарання ухвалено обчислювати з 05.10.2022 і у строк покарання зараховано відбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2022 з 05.07.2022 по 04.10.2022 року включно. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати час попереднього ув?язнення з 17.03.2022 по 06.04.2022 включно. Вирок набрав законної сили: 23.11.2022. Початок строку: 05.10.2022, кінець строку: 12.02.2029.

Представник установи виконання покарань, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор звернувся з клопотанням, у якому просить на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв?язку з усуненням караності діяння.

Прокурор посилається на те, що згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироками: Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2022 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України; Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України; Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 скоїв крадіжку 05.07.2022 на суму 650 грн, що становить менше ніж 2 НДМГ, тобто дані діяння підпадають під дію положень ч. 2 ст. 74, ст. 5 КК У країни. Діяння за іншими вироками не підпадають під дію ст. 5, ч. 2 ч. 3 ст. 74 КК України.

Проводити розгляд клопотання прокурор просив без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 30 серпня 2021 року ОСОБА_4 був засуджений Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Згідно з вироком ОСОБА_4 14 червня 2021 року вчинив крадіжку майна на суму 2832,39 грн та 11 липня 2021 року - на суму 6788,94 грн.

25 листопада 2021 року ОСОБА_4 засуджений Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30.08.2021 у виді 3 років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки. Згідно з вироком ОСОБА_4 30 червня 2021 року вчинив крадіжки майна на суму 366, 33 грн, 1000 грн та 1373 грн.

15 серпня 2022 року ОСОБА_4 засуджений Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднане покарання, не відбуте за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання по даному вироку, більш суворим за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2021 остаточно до відбуття призначено 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки - частково, у виді 1 місяця позбавлення волі, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Згідно з вироком ОСОБА_4 05 липня 2022 року вчинив крадіжки майна на суму 640 грн.

05 жовтня 2022 року ОСОБА_4 засуджений Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України та, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років 8 (вісім) місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, призначеного за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2022, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно, за сукупністю злочинів, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 8 місяців.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2270 гривні, отже сума податкової пільги складає 1135 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2270 грн (1135 грн х 2).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2481 гривня, отже сума податкової пільги складає 1240,50 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу - 2481 грн (1240,50 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_4 майна 14 червня 2021 року та 11 липня 2021 року була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_4 30 червня 2021 року (за кожним з епізодів) та 05 липня 2022 року була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року та вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2022 року був засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме крадіжки майна на суми, які не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цими вироками за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України,у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1