ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1080/25 Справа № 215/3384/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Кривий Ріг

12.03.2025р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Рiг апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 (далі-прокурора), на вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2024р., яким обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Кривого Рогу, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Криворізька УВП № 3»

визнано винуватим за ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_9

обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, більш суворим покаранням призначеним за цим вироком, повністю поглинуто менш суворе покарання у виді громадських робіт призначене за попереднім вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.02.2021р. за ч. 1 ст.185 КК України, та остаточно визначено обвинуваченому ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

Вирок суду першої інстанції оскаржено прокурором який не оскаржуючи фактичних обставин справи, доведеності винуватості обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій не погодився із призначеним обвинуваченому покаранням на підставі ст. 71 КК України в частині поглинення менш суворого покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.02.2021р. більш суворим за оскаржуваним вироком;

- зазначає, що відповідно до вимог ст. 71 КК України якщо засуджений після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, проте суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався, у зв`язку з чим вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку;

- прохає оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частини новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_7 вважати засудженим на ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.02.2021р., призначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на два роки п`ять днів, в іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу, позицію обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції обвинуваченого визнано винуватою у тому, що він в період з 19.04.2024 по 27.04.2024, проходив біля дачної ділянки АДРЕСА_2 , та керуючись мотивами, спрямованими на порушення недоторканності житла, що виражається у незаконному проникненні до нього, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, усупереч вимогам ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла, з метою відпочинку, без дозволу власника житла- ОСОБА_10 , виник прямий умисел направлений на незаконне проникнення в середину дачного будинку, що розташований по вулиці АДРЕСА_3 , власником якого являється ОСОБА_10 .

Обвинувачений реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла ОСОБА_10 , не маючи дозволу на знаходження і пересування у вказаному дачному будинку, через паркан потрапив на подвір`я території дачної ділянки № НОМЕР_1 , що розташована у садівничому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », юридична адреса: АДРЕСА_4 , підійшов до будівлі дачного будинку та, впевнившись у тому, що у вказаному будинку та на території дачної ділянки нікого не має, дістав з кишені штанів, в які він був одягнений, раніше підготовлений кухонний ніж, який попередньо знайшов на смітнику, та за допомогою нього, лезом, вдарив по накладному замку, який знаходився на дверях, і таким чином пошкодив замок та послабив його, після чого, рукою взявся за ручку вхідних дверей та різким рухом відкрив вхідні двері до дачного будинку і таким чином отримав вільний доступ в будинок, пройшов у приміщення даного будинку, де став користуватись речами власників вказаного будинку та розташувавшись на ліжку в кімнаті ліг відпочивати.

Таким чином ОСОБА_7 незаконного проник до житла ОСОБА_10 , чим порушив недоторканість житла потерпілої.

Крім цього, в період з 24.04.2024 по 27.04.2024 обвинувачений проходив біля ділянки №14 на території садівничого товариства «Восход» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, та керуючись мотивами, спрямованими на порушення недоторканності житла, що виражається у незаконному проникненні до нього, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, усупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла, з метою відпочинку, без дозволу користувача житла ОСОБА_11 , виник прямий умисел направлений на незаконне проникнення в середину дачного будинку, що розташований на ділянці АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_11 .

Обвинувачений реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла ОСОБА_11 , не маючи дозволу на знаходження і пересування у вказаному дачному будинку, через паркан потрапив на подвір`я території дачної ділянки № НОМЕР_2 , що розташована у садівничому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », юридична адреса: АДРЕСА_4 , підійшов до будівлі дачного будинку, впевнившись у тому, що у вказаному будинку нікого не має, від`єднав скло кухонного вікна, від`єднав металеву решітку від стіни, отримав вільний доступ до дачного будинку ділянки АДРЕСА_5 , пройшов у приміщення даного будинку, де став користуватись речами власників вказаного будинку та розташувавшись на дивані в кімнаті ліг відпочивати.

Умисні дії обвинуваченого, кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконного проникнення до житла.

Вирок оскаржений прокурором в частині призначення покарання, а саме призначення покарання із застосуванням вимог ст. 71 КК України в частині призначення судом першої інстанції обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю вироків із застосуванням принципу поглинення покарань, що суперечить вимогам закону України про кримінальну відповідальність, фактичні обставини справи, кваліфікація вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, доведеність його винуватості в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому вирок відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядається в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним вироком обвинувачений засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання встановив, що обвинувачений також був засуджений вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.02.2021р. за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадський робіт, оголошений у розшук у зв`язку із залишенням місця мешкання, покарання не відбув (а.с. 176-179), та правильно дійшов висновку про призначення остаточного покарання із застосуванням вимог ст. 71 КК України.

Проте суд першої інстанції при застосуванні вимог ст. 71 КК України застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, що не передбачено вимогами ст. 71 КК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції фактично не застосував закон про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, припустився істотного порушення вимог кримінального закону, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає скасуванню відповідно до вимог ст.ст. 409, 413 КПК України із ухваленням в цій частині нового вироку.

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора що відповідно до вимог ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, проте суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався, у зв`язку з чим вирок в частини призначеного покарання підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку, є слушними та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 405, 407, 420 КПК України колегія судів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2024р., яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на два роки - задовольнити.

Вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2024р., яким обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на два роки - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за оскаржуваним вироком невідбутої частини покарання за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.02.2021р., призначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на два роки п`ять днів.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили після його проголошення, та може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим який тримається під вартою у той самий строк з дня отримання його копії.

Судді