УХВАЛА

Іменем України

06.01.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

подане старшим слідчим СВ Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 ,

погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0003476 від 07.11.2024,

стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Житомир, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 08.02.2025.

Як зазначено у клопотанні, 07.11.2024, близько 06 год 00 хв, ОСОБА_5 перебував спільно зі своїм знайомим ОСОБА_8 за місцем свого проживання, а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де разом розпивали алкогольні напої.

Під час розпивання алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , тобто на вбивство останнього.

У вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на противоправне заподіяння смерті, усвідомлюючи, що в результаті його дій може настати смерть ОСОБА_8 , та бажаючи цього, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаній вище квартирі в спальні кімнаті, підійшов до ОСОБА_8 , який сидів у цей час на ліжку та зверху почав наносити не менше десяти ударів кулаками по обличчю та голові останнього, а також один удар невстановленим у ході досудового розслідування предметом колюче-ріжучої дії, в область життєво-важливих органів, а саме грудної клітки ліворуч, а також один удар цим же колото-ріжучим предметом в праве плече ОСОБА_8 , однак його подальші дії були припинені сторонньою особою, а саме ОСОБА_9 , який, перебуваючи у цій квартирі, відвів ОСОБА_5 до іншої кімнати та викликав швидку допомогу.

У результаті неправомірних дій з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого торако-обдомінального поранення зліва з пошкодженням діафрагми, товстої кишки та шлунку, колото-різаної рани правого плеча, що спричинило внутрішньочеревну кровотечу другого степеню та призвело до комбінованого шоку третього ступеню.

07.11.2024 о 12:00 год ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 08.11.2024 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

08.11.2024 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/16873/24 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 год 30 хв 07.01.2025.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення орган досудового розслідування підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням на спец. лінію «102»; протоколом огляду місця події від 07.11.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.11.2024; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 07.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.11.2024; повідомленням про підозру; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Мотивуючи необхідність продовження терміну дії запобіжного заходу, слідчий посилається на те, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження виникла необхідність здійснити ряд слідчих та інших процесуальних дій для фіксації фактів та обставин, що підлягають доказуванню, а саме: закінчити проведення судової психіатричної експертизи стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , складність у проведенні якої виникла внаслідок завантаженості експертної установи. Крім того, необхідно отримати висновки судових імунологічних, цитологічних експертиз котрі призначені з метою встановлення наявності на вилучених речових доказах слідів біологічного походження, у тому числі крові.

Окрім цього, необхідно вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , з урахуванням висновку судово-медичної експертизи та виконати вимоги КПК України, що стосуються закінчення досудового розслідування, зокрема вимоги ст. ст. 283, 290, 291, 293 КПК України, а саме: ознайомити сторони кримінального провадження, скласти обвинувальний акт, внести відомості про завершення досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань, надати копію обвинувального акту підозрюваному та захиснику.

Провести вищезазначені слідчі та процесуальні дії неможливо в межах загального строку досудового розслідування у зв`язку із складністю та значним об`ємом вищезазначених судових експертиз.

Постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 08.02.2025.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого проти життя та здоров`я особи, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому передбачаючи невідворотність покарання підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду. Крім того, підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що дає можливість зробити висновок щодо зловживання ним алкогольними напоями. ОСОБА_5 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має а тому не має міцних соціальних зв`язків які б утримували його за місцем проживання. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) полягає у тому, що потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є товариш підозрюваного, а основним свідком його племінник, тому в разі не перебування під вартою останній може незаконно впливати на них шляхом підкупу, переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) свідок ще судом не допитаний та надані ним під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний і потерпілий знайомі між собою, підтримували спілкування. Крім цього у зв`язку із важким станом здоров`я потерпілого, останній наразі недопитаний. Враховуючи викладене, орган досудового розслідування не виключає можливості виникнення подібних ситуацій між ними, та ймовірність продовження кримінального правопорушення чи вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним відносно потерпілого, отже наявний ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий вважає, що обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, виконання підозрюваним, покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його належній процесуальній поведінці.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що є військовослужбовцем, якщо його відпустять до військової частини, перебуватиме там під наглядом, буде дотримуватись належної процесуальної поведінки, просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Щодо інкримінованого правопорушення вказав, що вживав алкогольні напої, заснув, всіх подій не пам`ятає.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що відсутні підстави для подальшого утримання підозрюваного під вартою, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, який може відбуватися за місцем служби ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0003476 від 07.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування, 08.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 08.11.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.01.2025 включно.

Постановою в.о. керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003476 від 07.11.2024 продовжено до 08.02.2025.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, щого його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею було встановлено достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідка, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наразі слідчим суддею також встановлено обґрунтованість підстав вважати, що ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідка, продовжують існувати на момент вирішення питання про продовження строку дії попереднього запобіжного заходу.

Зокрема, слідчий суддя вважає, що не зменшились ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, враховуючи суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним.

Слідчий суддя вважає, що не зменшився ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та свідка, оскільки, як зазначено у клопотанні, у зв`язку з важким станом здоров`я потерпілого, останній наразі не допитаний, тому існує певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний, у разі обрання щодо нього іншого запобіжного заходу, може вдатися до дій щодо незаконного впливу на потерпілого. Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_9 , який є племінником підозрюваного, що не виключає можливість здійснення на нього незаконного впливу, із урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від особи, який є свідком у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Також те, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення вчинене ним у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що всіх обставин вчиненого він не пам`ятає, на переконання слідчого судді, свідчить про небезпідставність посилання слідчого на наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, існування наразі обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання слідчого судді, свідчить про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України в судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування не завершено, з огляду на складність кримінального провадження та необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні. Строк досудового розслідування постановою в.о. керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону продовжено до 08.02.2025.

Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 199 КПК України, для задоволення клопотання і подальшого тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням змісту клопотання, приписів п.1 ч.4 ст.183 КПК України, обставин та характеру кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись статтями 176, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 534 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, до 08.02.2025 включно.

Встановити строк дії ухвали до 08.02.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-00 год 09.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1