Справа № 595/450/25
Провадження № 1-кс/595/119/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0000070, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2025 року за ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, носіння та збут боєприпасів, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на придбання зберігання з метою збуту, носіння та збут боєприпасів до вогнепальної зброї, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері громадської безпеки, суспільні відносини, що регулюють обіг зброї та бойових припасів, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, достовірно знаючи про порядок обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин на території України, та про відповідальність за їх незаконний обіг, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 15 год 30 хв 18.03.2025, придбав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб боєприпаси, а саме 26 (двадцять шість) бойових патронів калібру 5,45 мм (5,45*39 м), зразка 1974 pоку, з звичайною кулею, заводського виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою придатними до стрільби та 6 (шість) патронів калібру 9 мм (9*18 м) до пістолета Макарова, промислового виготовлення, які використовуються в нарізній вогнепальній зброї центрального бою, в якій вони є штатними, придатними до стрільби, таким чином здійснивши незаконне придбання бойових припасів.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання з метою збуту, носіння та збут бойових припасів, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері громадської безпеки, суспільні відносини, що регулюють обіг зброї та бойових припасів, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, достовірно знаючи про порядок обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин на території України, та про відповідальність за їх незаконний обіг, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 15 год 30 хв 18.03.2025, з невстановленого досудовим розслідуванням місця придбання бойових припасів, перемістив 26 (двадцять шість) бойових патронів калібру 5,45 мм (5,45*39 м), зразка 1974 pоку, з звичайною кулею, заводського виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, які знаходилися у паперовому згортку та 6 (шість) патронів калібру 9 мм (9*18 м) до пістолета Макарова, промислового виготовлення, які використовуються в нарізній вогнепальній зброї центрального бою, в якій вони є штатними, придатними до стрільби, які знаходилися у пачці від сигарет марки «Winston» до території автобусної станції, розташованої за адресою м. Монастириська, вул. Шевченка, 58, Чортківського району, Тернопільської області, де заховав з правої сторони під металевою бочкою, таким чином здійснивши незаконне носіння та зберігання бойових припасів.

Продовжуючи свій раніше виниклий умисел, спрямований на незаконний збут бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , близько 15 год 30 хв 18.03.2025, в ході спілкування з ОСОБА_6 (анкетні дані особи змінено), висловив пропозицію про намір збути йому бойові припаси, а саме патрони до вогнепальної зброї за ціною 1 (одну) тисячу гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на збут бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , о 10 год 55 хв 21.03.2025, перебуваючи на території автобусної станції, розташованої за адресою м. Монастириська, вул. Шевченка, 58, Чортківського району, Тернопільської області в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув (продав) покупцю ОСОБА_6 (анкетні дані особи змінено) бойові припаси, а саме 26 (двадцять шість) бойових патронів калібру 5,45 мм (5,45*39 м), зразка 1974 pоку, з звичайною кулею, заводського виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, які знаходилися у паперовому згортку та 6 (шість) патронів калібру 9 мм (9*18 м) до пістолета Макарова, промислового виготовлення, які використовуються в нарізній вогнепальній зброї центрального бою, в якій вони є штатними, придатними до стрільби, які знаходилися у пачці від сигарет марки «Winston», таким чином здійснивши незаконний збут бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразилися у придбанні, зберіганні, носінні, збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Окрім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, носіння та збут вогнепальної зброї, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на придбання зберігання з метою збуту, носіння та збут вогнепальної зброї, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері громадської безпеки, суспільні відносини, що регулюють обіг зброї та бойових припасів, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, достовірно знаючи про порядок обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин на території України, та про відповідальність за їх незаконний обіг, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 23.03.2025, придбав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, вогнепальну зброю, а саме пістолет, виготовлений шляхом переробки саморобним способом (демонтована втулка, яка перекриває ствол у передній частині, а також заглушений газовивідний отвір) шумовий (сигнальний) пістолет, марки «STALKER», моделі «М906», калібру 9 мм Р.А.К., промислового виготовлення, виробництва компанії «АТАК Arms», країна Туреччина, із номером «», таким чином здійснивши незаконне придбання вогнепальної зброї.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання з метою збуту, носіння та збут вогнепальної зброї, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері громадської безпеки, суспільні відносини, що регулюють обіг зброї та бойових припасів, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, достовірно знаючи про порядок обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин на території України, та про відповідальність за їх незаконний обіг, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 10 год 49 хв 27.03.2025 (дата збуту вогнепальної зброї ОСОБА_6 ), у невстановленому досудовим розслідуванням місці незаконно зберігав вогнепальну зброю, а саме пістолет, виготовлений шляхом переробки саморобним способом (демонтована втулка, яка перекриває ствол у передній частині, а також заглушений газовивідний отвір) шумовий (сигнальний) пістолет, марки «STALKER», моделі «М906», калібру 9 мм Р.А.К., промислового виготовлення, виробництва компанії «АТАК Arms», країна Туреччина, із номером «», таким чином здійснивши незаконне зберігання вогнепальної зброї.

Продовжуючи свій раніше виниклий умисел, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , 23.03.2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, в ході спілкування з ОСОБА_6 (анкетні дані особи змінено), висловив пропозицію про намір збути йому вогнепальну зброю, а саме пістолет за ціною 5 (п`ять) тисяч гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на збут вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , о 10 год 49 хв 27.03.2025 року, перебуваючи на вулиці Шевченка, в м. Монастириська, Чортківського району, Тернопільської області, неподалік будинку №38, в ході проведення оперативної закупки, приніс із собою із невстановленого досудовим розслідуванням місця, та незаконно збув (продав) покупцю ОСОБА_6 (анкетні дані особи змінено) вогнепальну зброю, а саме пістолет, виготовлений шляхом переробки саморобним способом (демонтована втулка, яка перекриває ствол у передній частині, а також заглушений газовивідний отвір) шумовий (сигнальний) пістолет, марки «STALKER», моделі «М906», калібру 9 мм Р.А.К., промислового виготовлення, виробництва компанії «АТАК Arms», країна Туреччина, із номером «», таким чином здійснивши незаконний збут та носіння вогнепальної зброї.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, що виразилися у придбанні, зберіганні, носінні, збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 К України.

31 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Підставами для підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину стали докази, зібрані під час досудового розслідування кримінального провадження, які містяться у матеріалах кримінального провадження, процесуальними джерелами яких є показання свідків, протоколи слідчих дій, зокрема: протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 19.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 24.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 27.03.2025; висновку експерта №СЕ-19/120-25/3748-БЛ від 24.03.2025 року; висновку експерта №СЕ-19/120-25/3749-БЛ від 25.03.2025 року; висновку експерта №СЕ-19/ 120-25/4000-БЛ від 28.03.2025 року; протокол контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 21.03.2025; протокол контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закуки від 27.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 31.03.2025.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність вищезазначених ризиків.

Ризиками згідно ст.177 КПК України є: 1. підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працює, розлучений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за вчинення майнових правопорушень та на даний час в Монастириському районному суді Тернопільської області розглядаються матеріали кримінального провадження, щодо обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 125 КК України, тому обізнаний про правові наслідки та особливості призначення покарання у разі визнання його винуватим та засудження за інкримінований йому злочин, а тому не виключений ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з усвідомленням неминучості призначення покарання за вчинений злочин. Окрім цього, згідно інформації з Інформаційного порталу Національної поліції України, ОСОБА_4 станом на даний час являється особою, яка самовільно залишила місце розташ ування військової частини НОМЕР_1 ; 2. підозрюваний може незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні. Так, у даному кримінальному провадженні наявний ризик незаконного впливу Підозрюваним ОСОБА_4 на свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з метою схилення їх до зміни або відмови від своїх показів по даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 та підозрюваний проживають у одному населеному пункті і підозрюваному ОСОБА_4 відомо, де проживає ОСОБА_7 , окрім цього йому відомо, як виглядає ОСОБА_6 та він може встановити його реальні анкетні дані, місце проживання, з метою подальшого схилення до зміни чи відмови від показів ; 3. підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Висновок про наявність вказаного ризику зроблено на основі аналізу фактичної поведінки ОСОБА_4 , оскільки, будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, проти безпеки руху та експлуатації транспорту зокрема, будучи 08 квітня 2022 року вироком Монастириського районного суду Монастириської області визнаним винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 289 України та засудженим до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 (три) роки та будучи звільненим 27 липня 2023 року із Державної установи «Коломийська виправна колонія №41» після відбування покарання, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та вчинив злочин проти громадської безпеки, що не свідчить про його правослухняну поведінку.

А тому враховуючи вище наведене, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків негативно характеризується за місцем проживання, більш м`які запобіжні заходи, що передбачені КПК України, а саме: особисте зобов`язання, порука, застава, домашній арешт, ураховуючи їхню правову сутність та специфіку застосування із урахуванням фактичних обставин вчинення злочину, особи ОСОБА_4 , не можуть запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити його з підстав наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 19.03.2025 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

31 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні достовірно встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інший злочин.

Зокрема, суд вважає, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків та обізнаний про правові наслідки та особливості призначення покарання, за вчинення злочину в якому підозрюється, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, це на думку суду беззаперечно свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Щодо зазначеного слідчим та прокурором ризику , передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, оскільки він разом із ОСОБА_7 проживає в одному селі, а ОСОБА_6 знає з вигляду та може встановити його реальні анкетні дані, суд вважає що такі ризики є реальними.

Також, оскільки ОСОБА_4 був неодноразово судимим, суд вважає, що наявні ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, а саме, що підозрюваний, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні чи вчинити інший злочин.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя може не визначати розмір застави лише в кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, що дорівнює 40 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такий розмір застави зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,193,194,196,197,205,209, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастириська Монастириського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не депутата, старшого стрільця 4 відділення 1 взводу 12 роти 3 ДШБ військової частини НОМЕР_1 , на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят діб.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень для внесення на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 по справі №595/450/25 згідно ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2025 року.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо він порушить покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала діє до 13 год. 00 хв. 29.05.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1