Провадження № 1-в/686/121/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в залі суду, в місті Хмельницькому, подання В.о. начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78) ОСОБА_5 про приведення вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 липня 2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року,

встановив:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 185 ч. 3 та призначено йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання цього покарання та покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2023 року визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі.

В.о. начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78) ОСОБА_6 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з поданням про приведення вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон №3886-ІХ).

У судове засідання засуджений та представник колонії не з`явилися, подали заяви про розгляд подання у їх відсутності.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечила.

Заслухавши думку учасниці процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку про задоволення подання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, ст.51 КУпАП була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмелницької області від 26 лютого 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 185 ч. 3 та призначено йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання цього покарання та покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2023 року визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі.

Згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2023 року по епізоду 23.02.2021 року (по вул. Задворецька, 2, м. Луцьк) ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення, яке спричинило потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1450 грн., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2270 грн.); по інших епізодах 16.02.2021, 17.02.2021, 23.02.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення, яке спричинило потерпілим матеріальної шкоди на суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2481 грн.).

Таким чином, кримінальне правопорушення по епізоду 23.02.2021 року (по вул. Задворецька, 2, м. Луцьк), за вчинення якого ОСОБА_4 був засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України перестало бути кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

У зв`язку із викладеним п ОСОБА_7 начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78) ОСОБА_5 слід задоволити.

З урахуванням наведеного, ст. ст. 370, 371, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання В.о. начальника державної установи «Райківецька виправна колонія (№78) ОСОБА_5 задовольнити.

Привести вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2023 року по епізоду 23.02.2021 року(по вул. Задворецька, 2, м. Луцьк), яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2024 року за ст.ст. 185 ч. 3 з призначенням покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання цього покарання та покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2023 року визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1