пр. № 1-кс/759/8268/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000018 від 15 січня 2023 року

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000018 від 15.03.2023.

В рамках зазначеного провадження ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2024 в задоволені клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.10.2024 ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2024 скасовано та накладено арешт на віртуальні активи криптовалюти у кількості 294805 USTD TRX на електронному мультивалютному криптогаманці НОМЕР_1, який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується компанією Tether Limited; заборонити службовим особам Tether Limited та іншим особам проводити будь-які операції, що приведуть до зменшення залишку віртуальних активів (криптовалюти) на мультивалютному криптогаманці НОМЕР_1, який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала мотивована необхідністю забезпечення збереження речових доказів, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, приховане, чи втрачене.

Однак, як обгрунтовує своє клопотання адвокат, віртуальні активи, що містяться на електронному мультивалютному криптогаманці, належать ОСОБА_4 та є її особистими заощадженнями. ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 00000018 від 15.03.2023, зокрема і підозрюваної. Прокурором не доведено, що особисті заощадження ОСОБА_4 здобуті злочинним шляхом та містять на собі сліди злочинів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання, із підстав викладених у письмовому клопотанні.

Прокурор для розгляду клопотання не зявився, просив розглядати клопотання за його відсутності. При цьому надіслав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні клопотання захисника, оскільки арешт було накладено законно та обгрунтовано.

Слідчий суддя, розглянувши подане клопотання та вивчивши матеріали, додані до клопотання, приходить до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судовим розглядом встановлено, що Офісом Генерального прокурора забезпечується нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2023.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2024 накладено арешт із забороною розпорядження та користування на віртуальні активи криптовалюти у кількості 294805 USTD TRX на електронному мультивалютному криптогаманці НОМЕР_1, який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується компанією Tether Limited.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.07.2024 вищезазначений арешт скасовано.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2024 в задоволені клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.10.2024 ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2024 скасовано та накладено арешт на віртуальні активи криптовалюти у кількості 294805 USTD TRX на електронному мультивалютному криптогаманці НОМЕР_1, який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується компанією Tether Limited; заборонити службовим особам Tether Limited та іншим особам проводити будь-які операції, що приведуть до зменшення залишку віртуальних активів (криптовалюти) на мультивалютному криптогаманці НОМЕР_1, який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до даної ухвали Київського апеляційного суду від 09.10.2024 арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що в силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 не є підозрюваною та немає жодного відношення до кримінального провадження № 0000018 від 15.01.2023, майно, арешт на яке просить скасувати адвокат ОСОБА_3 , належить ОСОБА_4 , та відповідно ОСОБА_4 не є особою щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна у даному кримінальному провадженні.

Будь-яких належних доказів, що вказане майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення будь-ким із підозрюваних, або на ньому містяться сліди кримінального правопорушення, суду не надано.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

В п. 73 рішення ЄСПЛ у справі «Зосимов проти України» (Заява № 4322/06) від 07.07.2016 (набуло статусу остаточного 07.10.2016) зазначено, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу державної влади у мирне володіння майном має бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності для цілей статті 1 Першого протоколу, як і для обговорених вище цілей статті 8, передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає в себе свободу від свавілля (див., серед інших джерел, рішення у справі «Смірнов проти Росії» (Smirnov v. Russia), заява № 71362/01, пп. 55-56, від 7 червня 2007 року, та рішення у справі «Коваль та інші проти України» (Koval and Others v. Ukraine), заява № 22429/05, п. 125, від 15 листопада 2012 року).

Суд дійшов висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (див. вищезгадані рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (див., наприклад, рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov) (п. 76. рішення ЄСПЛ у справі «Зосимов проти України»).

Отже, при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ та встановлені обставини при розгляді клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує, що накладення арешту на майно в спірних правовідносинах не відповідає принципу законності та не досягає «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи, оскільки органом досудового розслідування не доведено причетність ОСОБА_4 і її майна, зокрема віртуальних активів, що знаходяться на електронному мультивалютному криптогаманці до кримінального правопорушення, що розслідується, їй не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також слідчим суддею не встановлено, що віртуальні активи є предметом вчинення злочину, що відповідало б критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Зважаючи на те, що органом досудового розслідування не доведено таку мету арешту майна як збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, оскільки арешт накладено необгрунтовано.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року у справі 759/18644/24 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000018 від 15 січня 2023 року, а саме:

- на віртуальні активи криптовалюти у кількості 294805 USTD TRX на електронному мультивалютному криптогаманці НОМЕР_1, який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обслуговується компанією Tether Limited;

- скасувати заборону службовим особам Tether Limited та іншим особам проводити будь-які операції, що приведуть до зменшення залишку віртуальних активів (криптоавалюти) на мультивалютному криптогаманці НОМЕР_1, який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1