Житомирський апеляційний суд
Справа №285/716/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/68/25
Категорія ч.2 ст.389 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №285/716/24 за апеляційною скаргою прокурора Звягільської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.06.2024 відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Новоград-Волинського району Житомирської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює не офіційно, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимий: 05.05.2023 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.126 КК України до 120 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та обрано покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Відповідно до ст.ст.71, 72 КК України до покарання за даним вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 05.05.2023 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків 1 рік 30 днів пробаційного нагляду.

Згідно п.1, 2 ч.2 ст.59-1, п.3 ч.3 ст.59-1 КК України покладено на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, працевлаштуватися.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, 05.05.2023 року ОСОБА_7 вироком Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області, який набрав законної сили 06.06.2023 року , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначено йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

22.05.2023 року після вступу вище вказаного вироку в законну силу, ОСОБА_7 прибув до Новоград-Волинського районного відділу філії ДУ «Центру пробації» у Житомирській області, де йому вручено під особистий підпис підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання.

Для відбування покарання засудженого ОСОБА_7 направлено до Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельсервіс». Згідно направлення №33/16 від 10.10.2023 року, ОСОБА_7 зобов`язаний прибути до вищевказаного підприємства 11.10.2023 року для відбування покарання у виді громадських робіт, однак не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин не з`явився для відпрацювання громадських робіт.

В подальшому ОСОБА_7 інспектором Новоград-Волинського районного відділу філії ДУ «Центру пробації» у Житомирській області 28.11.2023 року винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно, цього ж дня видано направлення до Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельсервіс» №33/16/3915-23 від 28.11.2023, згідно якого ОСОБА_7 зобов`язаний прибути до вищевказаного підприємства 29.11.2023 року для відбування покарання у виді громадських робіт, однак не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин не з`явився для відпрацювання громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність відпрацювання громадських робіт, незважаючи на порядок відбування покарання у виді громадських робіт, свідомо ігноруючи покладені на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилення від відбування покарання, у період з 11.10.2023 року по 02.01.2024 року не з`явився для відбування покарання у виді громадських робіт до Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельсервіс» та жодної довідки або повідомлення до Новоград-Волинського районного відділу філії ДУ «Центру пробації» у Житомирській області про поважність причин неявки не пред`явив, тобто не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причини, умисно, свідомо ухилився від виконання покарання у виді громадських робіт внаслідок чого, не відбув 120 (сто двадцять) годин громадських робіт призначених вироком суду.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом, правильності кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції, як незаконний, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.389 КК України -пробаційний нагляд строком на 1 рік. Відповідно до ст.ст.71, 72 КК України до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05.05.2023 та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків 1 рік 30 днів пробаційного нагляду. Згідно п.1, 2, 3 ч.2, п.3 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу). В решті вирок залишити без змін.

При цьому, наголошує, що Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Зазначена норма є імперативною, а тому при призначенні особі покарання у виді пробаційного нагляду на особу повинен бути покладений весь перелік обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, позицію обвинуваченого, який щодо вимог апеляції не заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

При цьому, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, правова кваліфікація його дій за ч.2 ст.389 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються.

У відповідності до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Як вважає апеляційний суд, викладені прокурором доводи про неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому закону про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Так, як встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 року.

При цьому, нормами ч.1 ст.591 КК України передбачено, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

В свою чергу, згідно ч.2 ст.591 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.591 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу)

Разом з цим, як вважає апеляційний суд, в даному випадку, суд першої інстанції допустився помилки, застосувавши покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді пробаційного нагляду, безпідставно не поклав на останнього усі відповідні обов`язки, передбаченні ч.2 ст.591 КК України, та не розглянув питання можливого покладення на обвинуваченого додаткового обов`язку, передбаченого п.3 ч.3 ст.591 КК України, який на думку апеляційного суду необхідно також покласти з урахуванням особи обвинуваченого, тобто, не застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.413 КПК України є підставою для скасування вироку у цій частині та ухвалення нового вироку.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.06.2024 відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, скасувати та ухвалити в цій частиніновий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.389 КК України покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.ст.71, 72 КК України до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05.05.2023 та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків ОСОБА_7 у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 30 (тридцять) днів.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.2, п.3 ч.3 ст.591 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення.

Судді :