ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/137/25 Справа № 693/722/24 Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 на вирок Жашківського райсуду Черкаської обл. від 3.06.2024 р. у кримінальному провадженні № 0000091 від 3.05.2024 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жашків Черкаської обл.,

українець, громадянин України, має середню

освіту, одружений, працює ТОВ «Напої-плюс»,

оператор, раніше не судимий, проживає:

АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що 2.05.2024 р. приблизно о 21:20 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщені будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , у ході словесного конфлікту, що переріс у боротьбу із ОСОБА_7 з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, обхопив ОСОБА_7 лівою рукою за шию, після чого правою рукою, вихоплюючи ножа, якого мав при собі, наніс ним йому поріз в області передньої стінки грудної клітки.

У подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи свій умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, повалив його на підлогу, через що останній впав потиличною ділянкою голови на металеву шину бензопили, в результаті чого ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани передньої стінки грудної клітки, множинних колото-різаних ран потилично-тім`яної ділянки голови, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 20.05.2024 № 05-7-01/225 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, потерпілий ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання зі штрафу на громадські роботи.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на його думку, вирок суду стосовно ОСОБА_8 занадто м`який, а тому не вплине на обвинуваченого в подальшому. Санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає не лише штраф або виправні роботи, але і громадські роботи, або пробаційний нагляд, або обмеження волі. Оскільки обвинувачений не працює, то саме покарання у виді громадських робіт буде тим рівноцінним покаранням скоєному ним.

Заслухавши доповідь судді, потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив задовольнити її із вказаних у ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, вважаючи вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає з наступних підстав, проте вирок підлягає зміні в частині вирішення питання про речові докази.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Оскільки висновки суду стосовно доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 125 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_8 покарання зі штрафу на громадські роботи, то апеляційний суд вважає такі доводи такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. ст. 50 та 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації.

Як вбачається з матеріалів провадження, при призначенні покарання суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відомості про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, врахувавши всі ці дані, місцевий суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд вважає, що місцевий суд із урахуванням всіх цих даних, дійшов вірного та обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_7 про те, що вирок суду стосовно ОСОБА_8 занадто м`який, а тому не вплине на обвинуваченого в подальшому, а оскільки обвинувачений не працює, то саме покарання у виді громадських робіт буде тим рівноцінним покаранням скоєному ним, то дані доводи до задоволення не підлягають, тому що під час апеляційного перегляду встановлено, що обвинувачений працює оператором в ТОВ «Напої-плюс», а тому зможе відбути покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку апеляційного суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

У даному кримінальному провадженню, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 призначено з порушеннями визначених законом загальних засад.

Апеляційний суд погоджується з вироком місцевого суду з приводу призначеного покарання та переконаний, що саме такий вид покарання і в такому розмірі буде достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зокрема суд вирішив, що речові докази по кримінальному провадженні: ніж з чорним шкіряним чохлом, що упаковано до паперового конверта Головного слідчого управління Національної поліції України; футболку синього кольору з плямами речовини червоного кольору, схожою на кров, що упаковано до паперового конверта Головного слідчого управління Національної поліції України; штани темно-зеленого кольору з плямами речовини червоного кольору, схожою на кров, що упаковано до паперового конверта Головного слідчого управління Національної поліції України, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській обл. за адресою: вул. Соборна, 73, м. Жашків, Уманського р-ну Черкаської обл. необхідно повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким рішенням, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що вказаний ніж був предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а тому підлягає знищенню, відповідно до вимог п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність знищення речового доказу - ножа з чорним шкіряним чохлом, а вирок необхідно змінити в частині вирішення долі речових доказів.

Керуючись ст. 100, ч. 2 ст. 404, ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Жашківського райсуду Черкаської обл. від 3.06.2024 р. стосовно ОСОБА_8 в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України в частині вирішення долі речових доказів змінити.

Речовий доказ - ніж з чорним шкіряним чохлом, що упаковано до паперового конверта Головного слідчого управління Національної поліції України знищити.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді