Справа № 181/1477/19
Провадження № 1-в/191/37/25
У Х В А Л А

іменем України

04 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку, відносно засудженого ОСОБА_3 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення покарання, відносно засудженого ОСОБА_3 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 за судженим:

-вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року, що набрав законної сили 24.01.2020 року, за ч. 3 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі, який не підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.;

-вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року, що набрав законної сили 28.12.2020 року, за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком цього ж суду від 24.12.2020 року, остаточно призначено до відбуття 8 років позбавлення волі. Даний вирок суду від 28.12.2020 року не підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

-вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року, що набрав законної сили 22.02.2021 року, за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком цього ж суду від 27.11.2020 року, остаточно призначено до відбуття 8 років позбавлення волі.

За цим вироком суду встановлено завдання ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 236 грн. 67 коп.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 1921 грн. 00 коп. станом на 22.11.2019 року) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, вказане діяння, вчинене ОСОБА_5 22.11.2019 року, за яким його засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України підлягає декриміналізації, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, із виключенням застосування положення ч.4 ст. 70 КК України щодо поглинення менш сурового покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 року.

Початок строку покарання засудженого ОСОБА_5 визначено з 24.12.2019 року, а кінець строку покарання 24.12.2027 року.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5 діяння за ч. 1 ст. 185 КК України (майнова шкода станом на 22.11.2019 року у сумі 236 грн. 67 коп.), суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2021 року, що набрав законної сили 22.02.2021 року, та продовженням відбування ОСОБА_5 покарання за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області 27.11.2020 року, що набрав законної сили 28.12.2020 року за ч. 1 ст. 296 КК України, якому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначено до відбуття 8 років позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку, відносно засудженого ОСОБА_3 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України, задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного 22 січня 2021 року вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області, що набрав законної сили 22 лютого 2021 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглиненням менш суворого покарання більш суворим за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 року, остаточно призначено до відбуття до восьми років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області, що набрав законної сили 27 листопада 2020 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш судового покарання більш суворим за вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2019 року, остаточно визначено до відбуття 8 (вісім) років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 24 грудня 2019 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1