Справа № 643/5716/25
Провадження № 1-кс/643/1901/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000001 від 16.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

СВ ХРУП 2 ГУНП в Харківській області спільно з СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 16.01.2025 за ч. 4 ст. 191 КК України за фактом можливого привласнення бюджетних коштів службовими особами ТОВ «ТЕХ-ІНКОМ» () під час виконання договорів з Департаментом ЖКГ та ПЕК ХОВА з будівництва фортифікаційних споруд та об`єктів військової інфраструктури на території Харківської області.

В 2024 році Департаментом ЖКГ та ПЕК укладено 33 договори із ТОВ «ТЕХ-ІНКОМ» на будівництво фортифікаційних споруд та об`єктів військової інфраструктури на території Харківській області на загальну суму 555 млн 944 тис грн.

З урахуванням відомостей ГУ ДПС в Харківській області (ЄРПН) проведено аналіз номенклатури та вартості будівельних матеріалів, які використовувались ТОВ «ТЕХ-ІНКОМ» під час проведення будівництва та виявлено можливе завищення вартості на наступні будівельні матеріали: стінові панелі всіх конфігурацій, плити перекриття, блоки перекриття, загороджувальні піраміди, тощо.

Встановлено, що для придбання вищезазначених будівельних матеріалів залучаються підконтрольні посередники (юридичні та фізичні особи), по ланцюгам з якими здійснюється штучне завищення вартості будівельних матеріалів, а саме ТОВ «БУД-ТЕХПРОМ» (), ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2 ), яким ТОВ «ТЕХ-ІНКОМ» перераховано 198,3 млн. грн. та інші юридичні особи з підконтрольного ланцюга поставки - ПрАТ «АТП-16329», ТОВ «Бізнес Протекшн», ТОВ «Інтер Інвестбуд».

Відповідно до проведеного аналізу, внаслідок вказаних дій є ознаки завищення вартості будівельних матеріалів приблизно на 30-50% від ринкової.

Згідно довідки спеціаліста-бухгалтера від 05.03.2025 встановлено, що ТОВ «ТЕХ-ІНКОМ» придбано у ТОВ «БУД-ТЕХПРОМ» (зареєстровано 16.02.2024) блоки БП-0,5-17х23 у загальній кількості 63 шт. за ціною 49 138,85 грн. за одиницю без урахування ПДВ. В свою чергу, відповідно до проведеного аналізу податкових накладних за даними ЄРПН встановлено, що в Реєстрі, зокрема, зареєстровані податкові накладні, відповідно до яких Покупцем ТОВ «БУД-ТЕХПРОМ» у квітні 2024 року придбано у постачальника ТОВ «БІЛІВІН» () блоки БП-0,5-17х23 у загальній кількості 63шт. по ціні 36 583,33 грн. за одиницю без урахування ПДВ. Так, лише на вказаних будівельних матеріалах, загальна різниця у вартості БП-0,5-17х23 становить 790 997,76 грн. без урахування ПДВ.

Таким чином, маються ознаки схеми злочинної діяльності службових осіб ТОВ «ТЕХ-ІНКОМ» та бенефіціарів даної юридичної особи, яка полягає в закупці підконтрольними юридичними особами ТМЦ з метою подальшого документального продажу даних ТМЦ до ТОВ «ТЕХ-ІНКОМ» з метою штучного завищення ціни на ТМЦ та подальшого внесення даної завідомо завищеної ціни службовими особами ТОВ «ТЕХ-ІНКОМ» до актів КБ-2в (КБ-3) під час виконання договорів на будівництво фортифікаційних споруд та об`єктів військової інфраструктури на території Харківській області укладених з Департаментом ЖКГ та ПЕК ХОВА.

Так, до вказаних дій, які мають ознаки схеми злочинної діяльності можуть мати відношення юридичні особи (ТОВ «Тех-Інком», ТОВ «Буд-Техпром», ПрАТ «АТП-16329», ТОВ «Бізнес Протекшн», ТОВ «Інтер Інвестбуд») та фізичні особи ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

12.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2025 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone 11», imei НОМЕР_3 .

Вилучені під час обшуку 12.04.2025 предмети були направлені до приміщення СУ ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14 для зберігання.

Вказаний предмет, відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, так як зберіг на собі сліди вчинення злочину, містить відомості щодо обставин його вчинення у вигляді дзвінків, переписок з іншими особами, обмін інформацією, фотографії документів тощо, що може бути використано, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що з метою збереження вилучених речей та документів в якості речових доказів та позбавлення можливості їх знищення або переховування, оскільки предмети та документи, які були вилучені 18.12.2024 під час проведення слідчих дій, відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просив накласти арешт на майно.

До початку судового розгляду прокурор подав заяву, з проханням розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_12 у судове засідання не з`явився, до його початку через систему «Електронний суд» надіслав заяву з письмовими запереченнями, в яких просив проводити судове засідання за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував, оскільки доводи, викладені у клопотанні про арешт майна щодо наявності підстав для накладення арешту на майно є необґрунтованими, а законні підстави для арешту відсутні. ОСОБА_5 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, не має жодного статусу у ньому, а тому не має відношення до вказаного кримінального провадження. Останньою слідчому було добровільно надано мобільний телефон для огляду, отже останній міг ознайомитися із інформацією, яка в ньому зберігається та копіювати її, без вилучення самого телефону. З врахуванням наведеного, просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, заяви учасників кримінального провадження, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна прокурор не порушив.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на майно, вилучене 12.04.2025 в ході обшуку місця мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, фактичним власником якого є ОСОБА_11 , яке вилучено слідчим в присутності даної особи, а саме на: мобільний телефон «iPhone 11», imei НОМЕР_3 .

Забезпечити зберігання речових доказів згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1