Справа № 396/515/22
Провадження № 1-кп/396/60/24
УХВАЛА
11.12.2024 року м. Новоукраїнка Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут, Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня-спеціальна, особа з інвалідністю 2 категорії, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, раніше судимого:
- 14.07.2006 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. Вироком Кіровоградського апеляційного суду від 14.07.2006 року вирок в частині засуджений за ч. 3 ст. 185 КК україни скасовано та закрито провадження в цій частині, в іншому вирок залишено без змін. Умовно достроково звільнений 05.08.2009 року постановою Сокирянського районного суду Чернігівської області;
- 25.11.2011 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 12.12.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 30.09.2021 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим терміном 1 рік. Судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена.
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2023 року в період часу з 07 год. по 19 год 30 хв, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , засудженого вироком Новоукраїнського районного суду 30.09.2021 за ч.3 ст. 185 КК України, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, яке знаходилося у власності його вітчима ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому ОСОБА_3 , діючи в період воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, та в подальшому продовжуваним, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, достовірно знаючи, що його матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її співмешканець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 07 год. 00 хв. по 19 год 30 хв, будуть відсутні за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , оскільки останні знаходилися на своїх робочих місцях, прибув до території вищевказаного домоволодіння.
Знаходячись за місцем проживання своєї матері та її співмешканця, ОСОБА_3 вільним шляхом пройшов на територію домоволодіння, після чого за допомогою ключа, місце знаходження яке йому було відомо відчинив вхідні двері в будинок, таким чином проник до його середини. В подальшому достовірно знаючи про те, що у кімнаті житлового будинку зберігаються грошові кошти, оскільки неодноразово з дозволу господарів домоволодіння знаходився в житловому будинку та був свідком того, як ОСОБА_8 зберігає цінні речі в чемодані спальної кімнати останнього, зайшов до вказаної кімнати, звідки з чемодана, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 200 доларів двома купюрами по 100 доларів, які належні ОСОБА_6 .
Після чого з викраденими коштами покинув територію домоволодіння, та перебуваючи в центрі м. Новоукраїнка здійснив обмін валюти у касовому відділенні АТ «ОщадБанк» розташованого по вул. Покровська,70, таким чином отримав кошти в сумі 7 350 грн, які витратив на власні потреби перебуваючи в м.Новоукраїнка та м.Кропивницький.
Таким чином ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого повторно.
Крім того, одночасно із вчиненням крадіжки грошових коштів, 25.08.2023 року в період часу з 07 год. по 19 год. 30 хв., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в домоволодінні розташованому за адресою АДРЕСА_1 , де проживає його матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із своїм співмешканцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в спальній кімнаті останнього, помітив банківські картки (з безконтактною технологією проведення платежів) в кількості чотирьох штук на яких встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентами яких є АТ «Райффайзен Банк» з номером НОМЕР_1 , дві картки банку АТ КБ «Приват Банк» з номером НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також карта банку АТ «УкрСиббанк БНП Паріба Груп» з номером НОМЕР_4 , належні ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_3 виник раптовий умисел на заволодіння вказаними банківськими картками, що є офіційними документами.
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на привласнення (приховування) офіційних документів, з корисливого мотиву, діючи умисно, таємно, усвідомлюючи, що банківські платіжні картки є чужою власністю, маючи на меті подальше використання вищевказаних карток у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння коштами, які містяться на банківських рахунках ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись що його дії ніким не помічені, викрав вищевказані банківські платіжні картки, які відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 7, 13, 56, 63 ст. 1, п.2 ст.35, п.п.1-13 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003, «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164, «Правил Національної платіжної системи «Український платіжний простір», затверджених Рішення Ради Платіжної організації Національної платіжної системи «Український платіжний простір» протокол від 07.06.2013 №213/2013 з послідуючими змінами є електронними платіжними документами, а також відповідно до приміток до ст.200, ст.358 КК України документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями позбавив ОСОБА_6 можливості використовувати зазначені картки за призначенням, тобто умисно викрав вказані офіційні документи, з корисливою метою.
Таким чином ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викрадені офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.
Таким чином ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого повторно.
Таким чином здійснив неналежну платіжну операцію, тобто несанкціоновані дії щодо інформації в системі - дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства.
Таким чином ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, тобто у вчиненні несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.
В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_5 , усно заявив клопотання про закрити кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України ( за епізодом крадіжки грошових коштів з 25.08.2023 року по 26.08.2023 року на загальну суму 1138,80 грн.) у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив закрити кримінальне провадження щодо нього в частині вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України ( за епізодом крадіжки грошових коштів з 25.08.2023 року по 26.08.2023 року на загальну суму 1138,80 грн.) з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в частині вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ( за епізодом крадіжки грошових коштів з 25.08.2023 року по 26.08.2023 року на загальну суму 1138,80 грн.) у зв`язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.
Потерпілий ОСОБА_6 для розгляду справи не з`явився з невідомих суду причин, подав заяву відповідно до якої просить справу слухати без його участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд кримінального провадження в частині вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України ( за епізодом крадіжки грошових коштів з 25.08.2023 року по 26.08.2023 року на загальну суму 1138,80 грн.) та просив його закрити.
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши норми закону, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю, з таких підстав.
За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Тобто, з 09.08.2024 року змінився "розмір крадіжки", який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).
Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 2684 грн., податкова соціальна пільга, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, становить 1342 грн.
Таким чином, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) стає кримінально караним діянням, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в 2023 році становило 2684 грн. 00 коп.
Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки грошових коштів в період часу з 25.08.2023 року по 26.08.2023 року на загальну суму 1138,80 грн. і такі дії кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України.
Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Частиною 3 ст. 479-2 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ( за епізодом крадіжки грошових коштів в період часу з 25.08.2023 року по 26.08.2023 року на загальну суму 1138,80 грн.) на підставі п.4-1 ч.1ст.284 КПК України.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ст.284, ст.372 КПК України, суд,-
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.
Копію ухвали направити начальнику Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області (м. Новоукраїнка вул. Степана Бандери, 4) для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адмінстративної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали суду складено 11.12.2024 року та оголошено учасникам провадження 11.12.2024 року о 17.15 годині.
Суддя: ОСОБА_1