Справа № 535/1166/24
Провадження № 1-кп/535/126/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000349 від 07.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава Полтавської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, розлученого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , в силу 89 КК України раніше не судимий,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану в Україні в другій декаді липня 2024 року близько 17 години 00 хвилин (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, шляхом відтиску вікна, проник до житлового будинку, звідки вчинив крадіжку двох газовий балонів об`ємом 50 літрів, загальною вартістю 2 000 грн (згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи) та електричного насосу «OPTIMA JET 100-PL», вартістю 2 000 грн (згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи), які належать ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 4 000 гривень 00 копійок.

За вчинення своїх вищевказаних умисних дій, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

16.08.2024 близько 21 год 00 хв. ОСОБА_4 через зачинені ворота незаконно перетнув межу домоволодіння, потрапивши на огороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, шляхом пошкодження трьох навісних замків, незаконно проник до житлового будинку, літньої кухні та підсобного приміщення (сараю), тим самим порушив конституційне право на недоторканість іншого володіння особи ОСОБА_6 .

Крім того, 18.08.2024 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 через зачинені ворота незаконно перетнув межу домоволодіння, потрапивши на огороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, шляхом відчинення дверей, незаконно проник до підсобного приміщення (сараю), тим самим порушив конституційне право на недоторканість іншого володіння особи ОСОБА_7 .

За вчинення вищевказаних умисних дій, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, що порушило недоторканність житла громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

У судове засідання потерпілі не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви, в яких просили розгляд кримінального провадження проводити без їх участі, покарання просили призначити на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення проступку, передбаченому ч.1 ст.162 КК України - тобто - порушення недоторканності житла та іншого володіння особи, та злочину передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім показань обвинуваченого, його вина повністю підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

-Даними протоколу огляду місця події від 06.09.2024 (а.с.37-40) та фото таблиці до протоколу огляду місця події (а.с. 41-48)

-Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 02.10.2024 (а.с. 52-54) та фото таблиці до протоколу пред`явлення речей для впізнання (а.с. 55-56);

-Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 02.10.2024 (а.с. 57-59) та фото таблиці до протоколу пред`явлення речей для впізнання (а.с. 60-61);

-Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 02.10.2024 (а.с. 62-64) та фото таблиці до протоколу пред`явлення речей для впізнання (а.с. 65).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 4

ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, Полтавської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працює, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, судом встановлено - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України віднесено до кримінального проступку, а передбачене ч.4 ст.185 КК України віднесено до тяжкого злочину.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, думку сторони обвинувачення, яку підтримав обвинувачений, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне за ч.1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки, та за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, із застосуванням ст. 75 КК України та поклавши обов`язки передбачені ст. 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових проступків та злочинів.

Саме таке покарання, відповідає вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України, є необхідним, справедливим, та достатнім, і сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення кримінальних правопорушень.

В силу ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 3 029,12 грн.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Керуючись ст. 50, 53, 65, 309 КК України, ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 381 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

- за ч. 4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 , остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 3029 грн 12 коп.

Речові докази по справі:

- два газові балони об`ємом 50 л кожен, електричний насос марки «Optima Jet 100-Pl», фрагменти велосипеда, які передані до камери речових доказів СПД № 1 ВнП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

- швейну машинку марки «БССР ЗМШ ОРША», які передані до камери речових доказів СПД № 1 ВнП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- три навісні замки марок: «Gusami» (жовтого кольору), «APFQS» (чорного кольору), «XVELPAN XL» (жовтого кольору), які передані до камери речових доказів СПД № 1 ВнП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, знищити;

- медогонку та водяний насос марки «Малиш», які передані до камери речових доказів СПД № 1 ВнП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Полтавської апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження та негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1