Справа № 397/33/25
н/п : 1-кп/397/97/25
В И Р О К

Іменем України

17.03.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олександрівського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000009 від 02.01.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Матвіїка Чигиринського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Так, ОСОБА_4 перебуває на профілактичному обліку в СПД №1 (сел. Олександрівка) ВП №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області у якості кривдника з 28.08.2023.

17.10.2016 виконавчим комітетом Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , унаслідок чого остання отримала прізвище ОСОБА_6 та вони є подружжям.

ОСОБА_4 проживає разом з своєю дружиною - ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 та вони поділяють спільний побут.

ОСОБА_4 за місцем спільного проживання з ОСОБА_7 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , неодноразово, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_8 психологічне насильство у вигляді словесних образ і приниження гідності останньої, що призвело до психологічних страждань, які виразились у вкрай неприємні відчуття останньої, при яких вона відчувала емоційний дискомфорт.

Постановами Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2023, 30.10.2023, 08.12.2023 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності зач.1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП за фактами вчинення домашнього насильства психологічного характеру щодо ОСОБА_9 . Однак ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_10 .

Так, 01.01.2024 року близько 01.40 год ОСОБА_4 , знаходячись в житловому будинку за місцем спільного проживання з ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, та цілеспрямовано, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_9 , що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, чим принизив гідність останньої.

Крім того ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства фізичного характеру, у ході словесної сварки, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив свою дружину ОСОБА_11 за волосся та кулаками рук наніс їй не менше чотирьох ударів в обличчя, унаслідок чого остання упала на підлогу на бік.

Скориставшись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_4 наніс ОСОБА_12 не менше чотирьох ударів ступнею ноги в область тулуба, унаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в правій навколо очній ділянці, крововиливу в білкову оболонку правого ока, синців в правій скроневій ділянці, в лівій підочній ділянці, в ділянці лівої вушної раковини з переходом в завушну ділянку, в ділянці лівого передпліччя, синців і саден в ділянці правого передпліччя, саден в правій підщелепній ділянці, в ділянці лівого грудинно-ключичного з`єднання, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактною поверхнею та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 принизив честь і гідність своєї дружини ОСОБА_8 , що призвело до психологічних та фізичних страждань, які виразились у вкрай неприємні відчуття останньої у вигляді емоційного дискомфорту, негативних емоційних переживань, розпачу та безпорадності, підвищеної тривожності, порушенні сну та апетиту, заниженій самооцінці, що є ознакою емоційної травматизації, пов`язаної з умисним систематичним вчиненням домашнього насильства у формі психологічного та фізичного насильства щодо неї з боку чоловіка ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, зокрема, що він вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення у вказаний в обвинувальному акті час та місці. Вину визнає, щиро кається, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам. Крім того, надала заяву з проханням надалі проводити розгляд справи за її відсутності, покарання ОСОБА_4 просила призначити не суворе.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати по ст.126-1 КК України за ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи та винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушеннї доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії злочинів невеликої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працює, одружений, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, на диспансерному обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, а також застосувати положення п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як громадські роботи та направленням для проходження програми для кривдників у порядку п.5 ч.1 ст.91-1 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників.

Цивільний позов потерпілою до обвинуваченого не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двохсот) годин.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальні заходи у виді направлення останнього для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Контроль за виконанням програми для кривдників покласти на орган пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з врахуванням обмежень, визначених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1