ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001328 від 28.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у порушенні вимог ст. 28 «Конституції України», відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він спільно проживає та перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так, 11.09.2023 близько 01:00, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини - ОСОБА_5 , а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 24.10.2023, ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Окрім цього, 30.11.2023 близько 15:00, ОСОБА_4 ,перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно колишньої дружини - ОСОБА_5 , а саме ображав, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичним насильством, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останньої, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2024, ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафуу розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 340,00 грн.

Також, 14.08.2024 близько 14:30, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї колишньої дружини - ОСОБА_5 , (з якою спільно проживає), а саме: ображав, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував.

За вказані дії постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2024, ОСОБА_4 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі 680,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, яка неодноразово вчиняла домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, за ст.173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 14.08.2024 близько 20:00, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та наслідки своїх протиправних дій і бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини- ОСОБА_5 , яке виражалося у вигляді словесних образ, які полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз застосування фізичного насильства.

Отже, ОСОБА_4 систематично, на протязі тривалого часу вчиняє домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини - ОСОБА_5 , які виражаються у психологічному насильстві: словесні образи та нецензурні висловлювання, приниження людської честі та гідності, погрози в бік потерпілої, в результаті чого, ОСОБА_4 завдає систематичні психологічні страждання, та дана ситуація для останньої має психотравмувальний характер, супроводжується періодично виникаючими емоційними переживаннями негативного спектру: тривоги, страху, приниження, сорому. ОСОБА_5 постійно піддається залякуванням, приниженням, психологічним стражданням, перебуває у стані емоційного пригнічення, суттєво погіршилася якість її життя, у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви просила розглядати справу без її участі (а.с. 14).

Прокурор вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються. Цю позицію підтримав і обвинувачений.

Судом роз`яснені положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що він має середню спеціальну освіту, розлучений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, пенсіонер за віком, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст. 126-1 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення останнього для проходження програми для кривдників.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченого не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України, а за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Головуючий - суддя ОСОБА_1