Справа № 473/4710/24
Номер провадження 1-в/473/478/2024
У Х В А Л А

іменем України

"24" грудня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську в режимі відео конференції під час трансляції із адміністративної будівлі Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72», котра розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300 подання Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працевлаштованого, сімейний стан неодружений, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час відбуває строк основного покарання в виді позбавлення волі в Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72» за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, судимого:

1. 31 січня 2019 року Суворовським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ст.75, ст.76 КК України до 05 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 03 роки,

2. засудженого 28 серпня 2020 року Приморським районним судом міста Одеси за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 05 років 01 місяця позбавлення волі /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/,

про приведення вироку Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/, у відповідність до вимог Закону України №3886 ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» в частині вирішення питання про звільнення від призначеного покарання за діяння, караність якого усунена законом.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/ ОСОБА_6 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та за сукупністю вироків, йому було призначено основне покарання в виді позбавлення волі строком на 05 років 01 місяць позбавлення волі, на теперішній час він відбуває строк основного покарання в виді позбавлення волі в Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72».

20 грудня 2024 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» відносно засудженого ОСОБА_6 про приведення вироку Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/ у відповідність до вимог Закону України №3886 ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» в частині вирішення питання про звільнення від призначеного покарання за діяння, караність якого усунена законом.

За вироком Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/, ОСОБА_6 був визнаний вииним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, оскільки 28 лютого 2020 року приблизно в 11:40 годин засуджений ОСОБА_6 та дві невстановлені особи, маючи спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, перебували за адресою: місто Одеса, вулиця Водопровідна, де підшукували майно, яке можна викрасти з метою особистого збагачення. Перебуваючи за вище указаною адресою, засуджений ОСОБА_6 разом із двома невстановленими особами звернули увагу на припаркований за адресою: місто Одеса, вулиця Водопровідна, 1«А» автомобіль моделі «ВАЗ 2106» зеленого кольору із державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , та вирішили викрасти акумуляторну батарею, яка знаходилась під капотом вище указаного автомобіля. В указаний день та час, приступивши до реалізації злочинного наміру, діючи до заздалегідь розподілених ролей, переконавшись, що їх дії непомітні для інших громадян та для потерпілого, засуджений ОСОБА_6 підійшов ближче до автомобіля «ВАЗ 2106» д/н НОМЕР_1 , при цьому, застосовуючи фізичну силу, відчинив капот, та виявив акумуляторну батарею моделі «FORSE». При цьому дві невстановлені особи, у відповідності до своїх ролей, перебували неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення із метою недопущення викриття їх спільних злочинних дій. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру засуджений ОСОБА_6 , за допомогою заздалегідь пристосованого приладдя у вигляді рожково накидного ключа на 10мм, намагався від`єднати акумуляторну батарею вартістю 1500 гривень, але недовів злочин до кінця з причин, що незалежали від його волі,так як на місці був затриманий потерпілим ОСОБА_7 .

За наведених обставин засуджений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України незакінчений замах на вчинення злочину, тобто коли особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор та засуджений в судовому засіданні не заперечували проти задоволення подання Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» про приведення вироку Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/, відносно засудженого ОСОБА_6 , у відповідність до вимог Закону України №3886 ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» в частині вирішення питання про звільнення від призначеного покарання за діяння, караність якого усунена законом.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, щодо обставин викладених в поданні Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» відносно засудженого ОСОБА_6 , суд приходить до наступних висновків. 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст. 51 КУпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна. Так, згідно нової редакції ст. 51 КУпАП України, відповідальність за ч.1 ст. 51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідальність за ч.2 ст. 51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09 серпня 2024 року відповідальність за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати стає кримінально караним діянням, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 гривень, у 2023 році 2684 гривні, у 2022 році 2481 гривня, у 2021 році 2270 гривень, у 2020 році 2102 гривні.

Згідно ч.2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. При цьому суд бере до уваги приписи ч.1 ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі. На підставі зворотної дії закону, суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Згідно вироку Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/, сума при незакінченому замахі на викрадення майна засудженим ОСОБА_6 , котрий мав місце 28 лютого 2020 року, яке належало потерпілому ОСОБА_7 становить 1500 гривень.

Таким чином, вказані дії засудженого ОСОБА_6 , що мали місце 28 лютого 2020 року, в зв`язку із набранням 09 серпня 2024 року чинності Закону України №3886 ІХ, підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/, засуджений за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України за сукупністю вироків до основного покарання в виді позбавлення волі строком на 05 років 01 місяць ОСОБА_6 , котрий відбуває дане покарання в виді позбавлення волі в Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72», підлягає звільненню від призначеного судом основного покарання за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При цьому судом враховується, що за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/, ОСОБА_6 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та йому було призначено покарання за указаною частиною указаної статті 01 /один/ рік позбавлення волі. На підставі ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків до знову призначеного ОСОБА_6 за цим вироком Приморського районного суду міста Одеси покарання частково було приєднано невідбуте ним покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 31 січня 2019 року у вигляді 04 /чотирьох/ років 01 /одного/ місяця позбавлення волі, та остаточно призначено йому покарання у вигляді 05 /п`яти/ років 01 /одного/ місяця позбавлення волі. При цьому засудженому ОСОБА_6 була залишена міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили, а строк відбування покарання за цим вироком Приморського районного суду міста Одеси засудженому ОСОБА_6 було ухвалено рахувати з 06 квітня 2020 року.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, керуючись п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Приморського районного суду міста Одеси від 28 серпня 2020 року /єдиний унікальний номер судової справи №522/5885/20, провадження №1-кп/522/1403/2020/, з врахуванням попереднього вироку Суворовського районного суду міста Одеси від 31 січня 2019 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, та за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, з остаточно визначеним основним покаранням у виді позбавлення волі строком на 05 років.

Виключити з вироку суду посилання на застосування до засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положень ч.1 ст.71 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 07 /семи/ днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1