Справа № 484/6618/23
Провадження № 1-кп/484/123/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.12.2024 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області об`єднані кримінальні провадження № 0000284, 0000305 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшанка Кіровоградської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації на посаді номера обслуги протитанкового взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , шпк «солдат», -

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

13.05.2022 близько 19.00 години ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували на території домоволодіння, що розташоване за АДРЕСА_3 , де між ними виник конфлікт.

На грунті раптово виниклих неприязних відносин, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 діючи з умислом направленим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 знаходячись навпроти нього, взяв дерев`яну палицю за допомогою якої наніс один удар по лівій руці ОСОБА_6 .

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 - ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого оскольчатого перелому лівої ліктьової кістки.

За таких обставин ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.

Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк та при обставинах зазначених вище від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів).

Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді номера обслуги протитанкового взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», обвинувачується в тому, що 30.09.2023 близько 16:30 год. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на території житлового домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи в лівій руці металеву трубу, наніс нею один удар в область правого стегна ОСОБА_8 , після чого кинув вищевказаний фрагмент металевої труби в ОСОБА_8 , в результаті чого завдав їй ще один удар в область лівої ноги, а у подальшому, схопивши останню за волосся, штовхаючим рухом ударив потерпілу головою об праву задню частину металевого кузова поряд стоячого автомобіля ВАЗ-2108, від чого остання присіла наприсядки, та не зупиняючись, ОСОБА_3 твердою частиною зап`ястя обох рук умисно завдав ще два удари в область голови та обличчя ОСОБА_8 , в результаті чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, кінцівок, садна правого ліктьового суглобу, поверхневої рани лівої скроневої ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, підтвердив те, що дійсно 13.05.2022 близько 19.00 години умисно завдав ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, а 30.09.2023 близько 16:30 год. умисно завдав ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження за умов та обставин, викладених вище. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, питання про вид та міру покарання просить вирішити на розсуд суд.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_7 підтримала цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 та просила його задовольнити.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії, ОСОБА_3 за епізодом від 13.05.2022 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Дії, ОСОБА_3 за епізодом від 30.09.2023 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, депутатом будь-яких рад не являється, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєних кримінальних правопорушень.

Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч. 1 ст. 75 КК України).

Згідно із приписами ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 125 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину та кримінального проступку відповідно, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілих та позицію прокурора, який вважав за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та зазначили про необхідність застосування положень ст. 75 КК України, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України та покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, та про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, у зв`язку із чим він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч.1 ст. 76 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити у відповідності до ч. 1. ст. 70 КК України у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Оскільки клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, суд, керуючись засадами змагальності та диспозитивності кримінального провадження, не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу за власною ініціативою згідно даного вироку суду.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, яка зазнала шкоди від злочину до початку судового слідства, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов.

Так, в межах кримінального провадження під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 подав позов про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 12082 грн., моральної шкоди в сумі 100000 грн. та витрат по сплаті судового збору 1000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди та витрат по сплаті судового збору на користь потерпілого ОСОБА_6 визнав повністю. В частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_6 цивільний позов визнав частково.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В даному випадку, судом встановлено, що розмір обґрунтованих документально підтверджених витрат потерпілим ОСОБА_6 у зв`язку з лікуванням після отриманих тілесних ушкоджень становить 12082 грн. Зазначений розмір майнової шкоди підтверджується дослідженими в судовому засіданні медичними документами (квитанціями та чеками долученими до матеріалів провадження). За таких обставин вимога про стягнення з обвинуваченого 12082 грн. відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 1167, 1177 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що в результаті вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно душевні страждання, які виражаються у порушенні його звичайного способу життя, оскільки він був вимушений лікуватися. Потерпілий відчував фізичний та душевний біль, не міг повноцінно реалізовувати свої плани, втратив нормальні життєві стосунки, спокій та рівновагу. З урахуванням характеру, обсягу моральних страждань, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у житті потерпілого, суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає достатньою сатисфакцією завданої потерпілому моральної шкоди на підставі ст. 1166, 1167 ЦК України.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди на суму 10000 грн., оскільки вважає, достатньою сатисфакцією завданої потерпілому моральної шкоди на підставі ст. 1166, 1167 ЦК України. Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 1000 грн. сплаченого судового збору.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), 12082 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1000 грн. сплаченого судового збору, а всього стягнути 23082 (двадцять три тисячі вісімдесят дві) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000305, які зберігаються в камері речових доказів Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області згідно квитанції №1004 знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9