Справа № 405/8749/24
провадження № 1-кс/405/3681/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2024 року №0001263 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Кременчук, Полтавської області, з вищою освітою, одруженому, маючому на утриманні 2-х малолітніх дітей, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, відповідно до якого просив застосувати у вказаному вище кримінальному проваджені запобіжний захід у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вказав на те, що ризики, на які посилався прокурор не підтвердженні, зазначив, що він має сім`ю, працює та не рідко може виїжджати за межі населеного пункту у службові відрядження, а тому вважав, що не може перебувати під домашнім арештом, в задоволенні клопотання слідчого просив відмовити. Крім того, підозрюваний у судовому засіданні надав згоду на розгляд клопотання слідчого щодо застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, без захисника.

Таким чином, врахувавши думку прокурора та підозрюваного стосовно можливості розгляду клопотання слідчого без захисника, слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання слідчого за даної явки, відповідно до наявних матеріалів.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.11.2024 здійснював рух на технічно-справному транспортному засобі «Volkswagen LT46», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , та рухався в межах населеного пункту в м. Олександрія Кіровоградської області.

Під час керування вказаним вантажним автомобілем та початком руху заднім ходом, водій ОСОБА_6 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №? 1306 (далі ПДР, п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за… технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

Під час подальшого руху, на вищевказаному транспортному засобі, цього ж дня, близько о 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_6 , здійснюючи рух заднім ходом по прилеглій території (паркувальному майданчику) біля супермаркету «АТБ», що за адресою: вул. 6-го Грудня, 135, м. Олександрія, будучи об`єктивно проінформованим про інтенсивний рух пішоходів поблизу торгівельного закладу, нехтуючи вимогами п.п. 10.1, 10.9 ПДР (п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб), не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто, свідоме порушення водієм ОСОБА_6 вищезазначених вимог ПДР, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв?язку із дорожньо-транспортною пригодою, у результаті якої пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, які призвели до смерті останньої.

Отже, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

25.12. 2024 року ОСОБА_6 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме:

-рапортом єдиного обліку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» від 08.11.2024;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.11.2024, де зафіксовано слідова інформація на місці події, яка залишена у результаті наїзду автомобіля на пішохода, транспортний засіб та його пошкодження, дорожні та погодні умови;

-речовим доказом автомобілем «Volkswagen LT46», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який має механічні пошкодження кузову;

-протоколом допиту водія автомобіля ОСОБА_6 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.12.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколу огляду відеозапису від 13.11.2024, де зафіксовано рух пішохода перед настанням дорожньо-транспортної пригоди;

-висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-24/14928-ІТ від 17.12.2024;

-висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-24/14931-ІТ від 18.12.2024;

-висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-24/15480-ІТ від 19.12.2024.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Під час досудового розслідування зібрано достатньо письмових доказів, є підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до закону України про кримінальну відповідальність, згідно ст. 12, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років із позбавленням спеціального права.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

Тобто, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv. United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий та прокурор вказали на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення у справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитися відповідними доказами.

Але, перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існує лише один ризик, а саме: ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

З урахуванням встановлених обставин, пояснень прокурора та позиції підозрюваного, який заперечував проти клопотання слідчого, беручи до уваги характеризуючі дані на підозрюваного та його пояснення щодо неможливості перебування під домашнім арештом з урахуванням роду занять, зважаючи на передбачені КПК України заходи забезпечення кримінального провадження та в цілому виконання завдання кримінального провадження, а також враховуючи практику ЄСПЛ та наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчим суддею вбачається наявність об`єктивної необхідності у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 такого запобіжного заходу, як домашній арешт в певний час доби, з покладанням обов`язків, згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-197, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному у період часу з 20.00 год. до 05.00 год. наступного дня, до 25.02.2025 року залишати житло за адресою: АДРЕСА_1

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-заборонити без дозволу слідчого, прокурора, суду залишати житло, що за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 05 год. наступного дня;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та очевидцями дорожньо-транспортної пригоди;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Полтавській області.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 25. 02.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10