Провадження № 1кп-932-451-24
Справа № 932/6335/24
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Враховуючи, що в даний час свідки судом не допитані, існує ризик впливу обвинуваченого на вказаних осіб.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали. Обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я іншої особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_9 може переховуватися від суду. Також, враховуючи стадію судового провадження, коли свідки сторони обвинувачення не допитані судом, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_9 впливу на вказаних осіб.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_9 , яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли судом продовжується дослідження доказів, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний ОСОБА_9 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Також, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Твердження захисту, що матеріали справи не містять доказів причетності обвинуваченого до інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд не може вважати підставою для відмови в задовлені клопотання прокурора, так як оцінку доказам кримінального провадження суд надає у нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

Посилання захисту, як на підставу відмови в задоволені клопотання прокурора, на те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам закону, суд вважає необгрунтованим, оскільки відповідно ст.350 КПК України, під клопотанням слід розуміти офіційне звернення до суду особи, яка наділена таким правом, викладене в усній чи письмовій формі. Відповідно діючого Кримінально-процесуального Кодексу, не дотримання форми поданого клопотання про продовження строку запобіжного заходу на даній стадії процесу не є підставою для відмові в його задоволенні.

На підставі викладеного суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з метою запобігання можливості обвинуваченого переховуватися від суду та вчинення впливу на свідків кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 331, 370, 372 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 березня 2025 року, включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Судді

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3