Справа № 307/4328/24
Провадження №1-в/307/99/24
УХВАЛА
23 січня 2025 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
та представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення від призначеного покарання та пом`якшення покарання на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, із застосування ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю три роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
Провідний інспектор Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області 09 жовтня 2024 року звернувся до судді Тячівського районного суду Закарпатської області, про звільнення від призначеного покарання та пом`якшення покарання на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, із застосування ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю три роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В обґрунтування подання посилався на те, що на виконанні в Тячівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області з 26.02.2015 року перебуває вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.01.2015 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.
Згідно вироку суду, ОСОБА_5 06.01.2014 року, зі знайомим ОСОБА_6 ходили колядувати по різних будинках в смт. Солотвино, йдучи по вул. Пролетарській в смт. Солотвино, мали намір ще щось випити і він, будучи сильно п?яним, пішов в один з будинків, щоб купити вина. Зайшовши на терасу будинку, біля вхідних дверей, побачив жіночу сумочку, яку він забрав і вийшов з двору. ОСОБА_7 він нічого не сказав про крадіжку. По дорозі роздивившись зміст сумочки, знайшов гаманець, в якому були грошові кошти на суму близько 1000 гривень. Гроші забрав, а сумочку і гаманець викинув.
09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Положенням ч. 1 ст. 51 КУПАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.
Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.
Станом на 01 січня 2014 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 218 грн.
Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становить 1218,00 грн., в той час, коли загальна сума збитків, заподіяних засудженим складає 1000 грн.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Під час судового розгляду представник Тячівського РВ з питань пробації у підтримання подання посилалася на викладені у поданні обставини та просила звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вчинений епізод 06 січня 2014 року, де вартість викраденого складає 1000 грн.
Прокурор Тячівської окружної прокуратури заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що сума викраденого перевищує встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2014 року, який становив 1 218 грн. та становить - 1 708, 48 грн.
Дослідивши обставини подання, заслухавши думку прокурора про необґрунтованість подання, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для цілей адміністративного та кримінального законодавства, в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, що відповідно до п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV ПК України дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 01 січня звітного податкового року для будь-якого платника податку.
Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», з 01 січня 2014 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 218 гривень.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, яким встановлено, що він 6 січня 2014 року, близько 23.30 год. в смт. Солотвино, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою скоєння крадіжки, шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері будинку АДРЕСА_1 , у якому проживала ОСОБА_8 разом зі своєю сім`єю, проник у середину приміщення будинку, звідки таємно викрав жіночу шкіряну сумочку вартістю 250 гривень, яка знаходилась на тумбочці у приміщенні коридору, у якій знаходився шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 150 гривень, з грошовими коштами в сумі 50 євро, що згідно курсу НБУ станом на 06.01.2014 року становить 552.08 гривень, 250 румунських лей, що згідно курсу НБУ станом на 06.01.2014 року становить 616,40 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 та закордонний паспорт на її ім`я, банківська картка «Банк Трансільванія», парасолька, вартістю 60 гривень та зимові рукавички, вартістю 80 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1 708,48 гривень, що станом на день вчинення крадіжки становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2014 року, тобто більше 1 218 грн.
Крім цього ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , 19 квітня 2014 року, близько 01.00 год., знаходячись в смт. Солотвино на вулиці Толстого, за попередньою змовою між собою, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перелізли через огорожу на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , незаконно вилучили від власника припарковий у дворі мотоцикл марки «ZS», модель 125J, номер шасі НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 125 см.куб, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 5700 гривень шляхом його відбуксирування на вулицю Толстого, де в подальшому ОСОБА_5 увімкнув двигун на даному мотоциклі та поїхали на ньому в смт Великий Бичків, де на селищному стадіоні продали за кошти в сумі 1000 гривень ОСОБА_11 , що станом на день вчинення крадіжки становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2014 року, тобто більше 1 218 грн.
Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 19 квітня 2014 року, близько 01.00 год. знаходячись в смт. Солотвино на вулиці Толстого за попередньою змовою між собою, діючи умисно з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом перелізли через огорожу на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , звідки таємно умисно викрали мопед марки «SOUL», ZSS50F (FARME), чорного та синього кольорів, 2011 року випуску, об`ємом двигуна 49 см.куб., вартістю 5500 гривень, який виштовхали на вул. Толстого. В подальшому увімкнувши двигун на даному мопеді поїхали на ньому в смт. Великий Бичків, де на селищному стадіоні продали його за грошові кошти в сумі 500 гривень ОСОБА_11 , що станом на день вчинення крадіжки становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2014 року, тобто більше 1 218 грн.
Таким чином, під час судового розгляду даного подання не встановлені підстави, передбачені ч. 2 ст. 74 КК України, для негайного звільнення засудженого від призначеного судом покарання в частині епізоду, вчиненого 6 січня 2014 року.
Крім цього суд зазначає, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 07 жовтня 2024 року у постанові за результатами розгляду справи № 278/1566/21 дійшла висновку, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.
За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для виключення епізоду за 6 січня 2014 року про вчинення крадіжки на загальну суму 1 708,48 грн., з вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з декриміналізацією злочинів відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, оскільки що станом на день вчинення крадіжки сума викраденого становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2014 року, тобто більше 1 218 грн.
Керуючись ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні подання провідного інспектора Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення від призначеного покарання та пом`якшення покарання відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 28 січня 2025 року о 15 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1