Провадження № 1-кп/712/384/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зупинення судового провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси на розгляді перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

До початку судового засідання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 через канцелярію суду скерував клопотання про зупинення судового провадження. Клопотання обґрунтовує тим, що на даний час у Конституційному Суді України розглядається конституційна скарга на перевірку відповідності частини 4 статті 35 Конституції України (конституційність) частини першої статті 1 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» від 12 грудня 1991 року № 1975-ХП, згідно з якою альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством.

Передумовами звернення до Конституційного Суду України стало те, що ОСОБА_6 отримав особисто за місцем свого проживання повістку з вимогою прибути до ТЦК для відправлення на військову службу у ЗСУ, але за повісткою не з`явився.

У зв`язку із цим орган досудового розслідування порушив кримінальне провадження, провів досудове розслідування та склав обвинувальний акт, відповідно до якого дії чоловіка були кваліфіковані за статтею 336 Кримінального кодексу (ухилення від призову на військову службу під час мобілізації).

Свою поведінку щодо неможливості проходження військової служби ОСОБА_7 обґрунтовував релігійними переконанням та повідомляв орган досудового розслідування про такі обставини та надав відповідні підтвердні документи, виявляючи при цьому бажання проходити альтернативну невійськову службу. 13.06.2024 Верховний Суд касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишив без задоволення, а вирок апеляційного суду про 3 роки в`язниці - без змін (справа №601/2491/22). Тому, ОСОБА_9 звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням перевірити на відповідність частині четвертій статті 35 Конституції України (конституційність) частину першу статті 1 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" від 12 грудня 1991 року № 1975XII, згідно з якою альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством.

На думку заявника, оскільки оспорюваний припис визначає заміну альтернативною (невійськовою) службою лише строкової військової служби, якої в України на сьогодні не існує, це повністю унеможливлює реалізацію конституційного права, визначеного частиною четвертою статті 35 Конституції України, згідно з якою "У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою", тому виходячи із засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 7, 8, 9 КПК України та за аналогією права та закону, просить зупинити судове провадження.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник просили задовольнити клопотання та зупинити судове провадження до закінчення розгляду та винесення Конституційним Судом України рішення за результатами конституційної скарги ОСОБА_10 щодо перевірки відповідності частини 4 статті 35 Конституції України (конституційність) вимогам частини 1 статті 1 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу».

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти вказаного клопотання вказуючи, що КПК не передбачено зупинення розгляду кримінального провадження через розгляд скарги у Конституційному суді України.

Суд заслухавши учасників процесу, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

У п. 2.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к вказано, що способи тлумачення норм права не можна використовувати ізольовано один від одного. Надання переваги словесно-граматичному (буквальному) трактуванню норм законодавства без одночасного цільового (телеологічного) їх тлумачення не дозволить встановити зміст, а також мету та практичне значення існування тієї чи іншої норми у законодавстві. Це може призвести до значних та невиправданих ускладнень у правозастосовній практиці. Тому задля досягнення мети тлумачення правових норм доцільно використовувати способи тлумачення в їхній сукупності та комплексному взаємозв`язку. Наслідком ігнорування певних способів тлумачення норм, зокрема, функціонального, системного, порівняльного, може стати також превалювання формального підходу (форми) до розуміння над змістом (суттю) обставин кримінального провадження, які мають бути досліджені всебічно, повно та неупереджено для дотримання засади законності, передбаченої статтею 9 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Отже, ч. 1 ст. 335 КПК України має застосовуватися, беручи до уваги не лише формальну відповідність фактичної ситуації особи, у зв`язку з якою ініціюється питання щодо прийняття відповідного рішення, словесній конструкції норми, в якій відображено зміст конкретної підстави для зупинення провадження, але й цілі, якої прагнув досягнути законодавець за наслідками зазначення у нормі відповідної підстави.

Із наведеного вище вбачається, що за змістом підстав для зупинення судового провадження, які передбачає ч. 1 ст. 335 КПК України, вони безпосередньо пов`язані з неможливістю забезпечити присутність обвинуваченого в судовому засіданні під час судового провадження.

Конструкція ст. 335 КПК України дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження.

При вирішенні питання зупинення судового провадження ключовим є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч. 1 ст. 335 КПК України, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні, що унеможливлює здійснення розгляду справи.

Відтак, виходячи з викладеного вище, можна зробити висновок, що положення ст. 335 КПК України у частині зупинення судового провадження у зв`язку з розглядом та винесенням Конституційним Судом України рішення за результатами конституційної скарги ОСОБА_10 щодо перевірки відповідності частини 4 статті 35 Конституції України (конституційність) вимогам частини 1 статті 1 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» не є імперативними.

Отже, в клопотанні захисника про зупинення провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 335, 350, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зупинення судового провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.01.2025 о 12 год. 00 хв.

Головуючий ОСОБА_1