УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , погоджене прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Торецьк Донецької області, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000660 від 22.07.2024

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , погоджене прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000660 від 22.07.2024.

Клопотання мотивоване тим, що 2 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000660 від 22.07.2024 за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

За обставин викладених у клопотанні, 11.12.2024 ОСОБА_4 у встановленому порядку затримано за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

12.12.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються, зокрема, наступними матеріалами кримінального провадження:

-рапорт (повідомлення) про виявлений злочин від 12.07.2024;

-відповіді на доручення оперативного підрозділу від 22.07.2024, від 10.12.2024, 11.12.2024;

-протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукової)

дії № 2/2/4-11464т від 30.07.2024;

-протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової)

дії № 2/2/4-11465т від 30.07.2024;

-протоколи додаткових оглядів матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій від 10.12.2024;

-інші матеріали вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Слідчий у клопотанні наводить аргументи щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме підозрюваний може:

?переховуватися від органів досудового слідства і суду;

?знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

?незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні;

?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

?вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених, зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обґрунтованість повідомленої йому підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, просив клопотання задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_3 звернула увагу на матеріали клопотання, зокрема на протокол затримання, у якому підозрюваний ОСОБА_4 вказав, що його було затримано 09.12.2024, а не 11.12.2024, як це вказано в протоколі, у зв`язку з чим просила в порядку ст. 206 КПК України звернутись до компетентного органу досудового розслідування щодо вжиття заходів реагування на вищевказані обставини. Проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила, що підстави затримання ОСОБА_4 є необґрунтованими, вказала, що ризики заявлені в клопотанні ґрунтуються лише на припущеннях органу досудового розслідування. Зазначила, що завищена правова кваліфікація нібито вчиненого ОСОБА_4 діяння для обґрунтованості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просила застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила визначити помірний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника, зазначив, що його було затримано 09.12.2024 у м. Торецьк він перебував у підвалі, до підвалу зайшли особи у військовій перевірили документи і вивели його разом з мамою, примусово привезли до м. Краматорськ, вказав, що фізичного тиску не було, лише були погрози, що йому прострелять коліна, вказав, що їх привезли до квартири у м. Краматорськ, де до нього застосували кайданки, мама могла вільно рухатися кімнатою, так він перебував близько двох днів. Потмі до приміщення квартири, де іх утримували прибули працівники СБ, як він зрозумів. Слідчому він не казав про застосування сили. В подальшому їх з мамою доставили до м. Києва. Проти задоволення клопотання заперечував.

В частині повідомлення підозрюваного прокурор вказав, що йому не відомі обставини застосування сили та примусу до підозрюваного, водночас слідчий повідомляв йому як процесуальному керівнику, щодо примусової евакуації підозрюваного з м. Торецька, та щодо його затримання у м. Краматорськ.

Розглянувши клопотання, заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали кримінального провадження, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчою суддею встановлено, що 2 відділом 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000660 від 22.07.2024 за підозрою громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідча суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 (ч. 1 ст. 183 КПК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст.177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст.178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5.Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 5 ст. 183 КПК України).

Слідча суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Сторона обвинувачення зазначає, що 12.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, а саме діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності України, вчинив державну зраду у формі надання представнику іноземної держави - російської федерації, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Сторона захисту вважає таку підозру необґрунтованою, яка не підтверджена належними доказами, правова кваліфікації, на думку захисника є завищеною.

З урахуванням наданого слідчій судді тексту повідомлення про підозру, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено та здійснено з дотриманням вимог, визначених статтями 277, 278 КПК України.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 було належно повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України. Оскільки санкція статті за ч. 2 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, відповідно, до нього може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення.

Тому, необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру на підставі зібраних під час досудового розслідування матеріалів, детальний перелік яких наведено у клопотанні, та які дослідженні безпосередньо в судовому засіданні під час його розгляду.

Слідча суддя зазначає, що інформація з доказів може вказувати на те, що ОСОБА_4 був причетний до дій, викладених у підозрі, а саме, міг діяти умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності України, вчинивши державну зраду у формі надання представнику іноземної держави - російської федерації, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Водночас питання остаточної правової кваліфікації кримінального правопорушення має бути вирішено під час подальшого досудового розслідування.

Щодо заявлених обвинуваченням ризиків слід вказати наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідча суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

?переховуватися від органів досудового слідства і суду;

?знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

?незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні;

?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

?вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити злочинну діяльність.

Слідча суддя вважає обґрунтованими доводи обвинувачення, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів, що виключає застосування інститутів звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч. 1 ст. 75 КК України) та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ч. 1 ст. 69 КК України).

За злочин, який інкримінується особі, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

На переконання слідчої судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

При визначенні ймовірності переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

Під час оцінки цього ризику слідча суддя виходить з того, що: показання свідків та іншого підозрюваного, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні; по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків.

Слідча суддя враховує, що ОСОБА_4 хоча раніше і не судимий, в той же час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Також, з урахуванням цього, суд може оцінювати надані доводи щодо можливого знищення чи переховування речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим, такий ризик також доведено, оскільки досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває, а про підозру особі повідомлено лише 12.12.2024 року.

З огляду на спосіб, обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, наявним, на думку суду, є також ризик щодо можливого продовження злочинної діяльності.

Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.

Щодо альтернативних запобіжних заходів слід вказати, що більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчої судді, із урахуванням встановлених вище обставин жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам, та забезпечити мету застосування запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, при цьому слідчим суддею враховано і відомості щодо особи підозрюваного, його сімейний стан, міцність соціальних зв`язків та інші обставини.

Слідча суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні після повідомлення особі про підозру перебуває на початковій стадії, не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Окрім того, слідча суддя повинна встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідча суддя повинна всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оскільки слідчою суддею встановлено ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків, знищення спотворення речей чи документів, можливість продовження злочинної діяльності, наявність цих ризиків підтверджена достатніми доказами, слідча суддя вважає, що стосовно ОСОБА_4 необхідно встановити запобіжний захід на час проведення розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

Інші доводи сторони захисту: щодо суті та обґрунтованості підозри, тобто вчинення кримінального правопорушення, будуть перевірятися в судовому засіданні складом суду під час судового розгляду справи по суті та їм буде надана відповідна правова оцінка, з огляду на те, що слідчому судді на момент розгляду клопотання не надається весь обсяг доказів у кримінальному провадженні.

Слідча суддя критично оцінює доводи захисника щодо обрання запобіжного не пов`язаного з триманням під вартою. Наявність вказаних вище ризиків стосовно підозрюваного, дій до яких він може вдатись, вагомість наявних доказів обґрунтованості повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш жорстким.

Слідча суддя зазначає, що ОСОБА_4 хоч і має соціальні зв`язки, водночас інший запобіжний захід не дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам встановленим судом. Тому, слідча суддя, оцінюючи обставини у сукупності, приходить до висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи наявні ризики, слідча суддя приходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси підозрюваного на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Також слідчою суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочину, а тому такі обставини з урахуванням положень ч. 2 ст. 111 КК України дають підстави не визначати розмір застави, що узгоджується із приписами ч. 4 ст. 183 КПК України.

Крім того, у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, з огляду на його незаконне затримання та примусове переміщення з м. Торецька до м. Краматорська особами у військові формі у період з 09.12.2024 по 11.12.2024 року, де його утримували у кайданках, до прибуття працівників СБ, на думку ОСОБА_4 особи у військовій формі діяли узгоджено із працівниками СБ України, окрім того, ОСОБА_4 заявив про застосування до нього психологічного та фізичного насильства з боку працівників правоохоронних органів, якими вчинялися протиправні дії щодо нього, заявив про отримання ним шкоди здоров`ю, суд вважає за необхідне таку заяву зафіксувати та зазначити наступне.

Частиною 6 ст. 206 КПК України визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства підчас затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі(орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2)доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Таким чином, обов`язок суду в межах здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи, встановлений ч.6 ст.206 КПК України, обумовлений наявністю факту або обґрунтованої підозри вважати, що до такої особи було застосовано насильство під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Окрім того, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює обов`язок держави гарантувати, з урахуванням практичних вимог режиму позбавлення волі, належний захист стану здоров`я та добробуту осіб, яких позбавлено волі, серед іншого, шляхом забезпечення їх необхідною медичною допомогою.

Крім того, положення ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» зобов`язує адміністрацію місць попереднього ув`язнення, серед іншого, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.

За таких обставин, враховуючи те, що обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятора, покладається на керівника такої установи, який зобов`язаний забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів, а також приймаючи до уваги заяву обвинуваченого, суд вважає за необхідне зобов`язати начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження підозрюваного, відповідними спеціалістами.

Також з огляду на зафіксовану судом заяву підозрюваного ОСОБА_4 щодо вчинення відносно нього протиправних дій у вигляді незаконного утримання у період з 09.12.2021 до 11.12.2024, слідча суддя вважає за необхідне вказану заяву скерувати до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, задля розгляду вказаним органом досудового розслідування, у порядку встановленому законом та прийняття відповідного рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 206, 331, 323, 372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, терміном до 05 лютого 2025 року включно.

Доручити уповноваженій особі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, провести дослідження фактів викладених у заяві ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення, яку скерувати до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. Про наслідки розгляду заяви повідомити суд в порядку судового контролю.

Зобов`язати керівника ДУ «Київський слідчий ізолятор» та начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання об`єктивних висновків про стан його здоров`я з огляду на подану заяву про застосування насильства.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1