Справа № 756/1850/25
Номер провадження № 1-кс/756/361/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309, про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, учня 9 - Б класу школи І-ІІІ ступенів № 231 Оболонського району м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 08.02.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_8 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України. Клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 .

1.2. У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу в виді застави, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просила слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, як і неможливості застосуванні іншого запобіжного заходу.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності, оскільки санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання до 10 років позбавлення волі, а також й те, що підозрюваний є неповнолітнім та може безперешкодно виїхати за межі Укрїни.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших неповнолітніх підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні є те, що підозрюваному відомі їх анкетні дані, місця проживання вказаних осіб, оскільки останній ознайомлений зі змістом протоколів допитів свідків та потерпілого, ураховуючи й те, що інші неповнолітні підозрювані між собою знайомі та мають стійкі соціальні зв`язки. Підозрюваний шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти таких осіб до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на здійснення досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що останній не займається суспільно-корисною працею, офіційно не працевлаштований, а отже не має постійних джерел доходу. Крім того, прокурор просила урахувати обставини інкримінованих подій за якими ОСОБА_4 підозрюється, які характеризуються особливою суспільною небезпекою та зухвалістю, ураховуючи й те, що вказані події були учинені групою осіб.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному, неупередженому проведенню досудового розслідування, є те, що кримінальні правопорушення за якими підозрюється ОСОБА_4 учинено групою осіб, що на думку прокурора, даний факт може свідчити про те, що підозрюваний може здійснювати заходи спрямовані на перешкоджання встановленню органом всіх обставин учинення кримінальних правопорушень та об`єктивної істини.

2.2. Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання слідчого та обрання такого виняткового запобіжного заходу, бо ризики не достатньо обґрунтовані, підозра не доведена, оскільки надані слідчим докази є недопустимими та не доводять зміст повідомленої підозри. У зв`язку чим захисники просили обрати інший запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт у нічний час.

Окрім цього, звертали увагу суду на необґрунтованість підозри, оскільки в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, бо останній разом з іншими неповнолітніми мали умисел на заподіяння ударів саме потерпілому ОСОБА_10 . Також, захисник ОСОБА_7 просила урахувати, що потерпілий певний час не звертався до органу досудового розслідування у зв`язку із вчинених щодо нього дій, а в діях ОСОБА_4 відсутній корисливий мотив, бо викрадені речі не були реалізовані шляхом продажу або іншим чином використані задля отримання прибутку.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку захисників, просив відмовити у задоволенні клопотання, обрати інший запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.

2.4. Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 підтримала позицію захисників, просила відмовити у задоволенні клопотання.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Оболонського відділу поліції ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

07.02.2025 в рамках кримінального провадження № 0000309 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру щодо вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, з тих підстав, що 02.02.2025, близько о 16:00 год., у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував поблизу будинку № 1-а, що розташований у м. Києві, по вул. Левка Лук`яненка, разом з неповнолітніми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де в цей момент разом з останніми перебував потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник спільний умисел, спрямований на порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи елементарними нормами моральності, добропристойності, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи наведений умисел, у цей день час та місці, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_10 , використовуючи малозначний привід, який слугував початком реалізації спільного умислу, нанесли по черзі декілька ударів руками та ногами в ділянку тулуба, голови та обличчя ОСОБА_10 . Після нанесених ударів, ОСОБА_10 побіг за будинок АДРЕСА_2 , однак, неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наздогнали ОСОБА_10 та продовжили наносити по черзі декілька ударів руками та ногами в ділянку тулуба, голови та обличчя останнього. У цей момент неповнолітній ОСОБА_11 використовуючи металевий ціпок, як предмет, який заздалегідь був заготовлений ним та ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , для нанесення тілесних ушкоджень, наніс два удари вказаним предметом, в ділянку голови ОСОБА_10 .

3.2. Отже, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що учинене групою осіб.

3.3. Крім того, 02.02.2025, близько о 16:20 год. ОСОБА_4 , який перебував поблизу будинку АДРЕСА_2, та здійснював хуліганські дії у відношенні ОСОБА_10 , побачив, як з кишені ОСОБА_10 на землю випав мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 12». У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_10 ..

Реалізуючи наведений умисел, у цей день, час та місці, неповнолітній ОСОБА_14 , скориставшись тим, що під час учинення хуліганських дій ОСОБА_10 не може чинити опір, відкрито викрав у останнього мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 12», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 . У подальшому, тримаючи при собі відкрито викрадене майно, належне ОСОБА_10 , ОСОБА_4 продовжив вчиняти хуліганські дії разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Після учинення всіх дій, які ОСОБА_4 вважав необхідними, останній покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 15 000 грн.

3.4. Отже, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), учиненому в умовах воєнного стану.

3.5. У підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 06.02.2025;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 06.02.2025;

- протокол огляду місця події від 07.02.2025, що здійснений слідчим за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку Азов, буд. 2-а за участі потерпілого ОСОБА_10 ;

- протокол огляду місця події від 06.02.2025, здійснений слідчим за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку Азов, буд. 2-а за участі ОСОБА_15 ;

- протокол огляду місця події від 07.02.2025, здійснений за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку Азов 2-а за участі ОСОБА_16 ;

- протокол огляду місця події від 07.02.2025, здійснений слідчим за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку Азов, буд. 2-а за участі ОСОБА_12 ;

- протокол огляду місця події від 07.02.2025, здійснений за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку Азов, буд. 2-а за участі ОСОБА_4 ;

- протокол огляду місця події від 07.02.2025, здійснений за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку Азов, буд. 2-а за участі ОСОБА_11 від 07.02.2025;

- протокол огляду місця події від 07.02.2025, здійснений за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку Азов, буд. 2-а за участі ОСОБА_17 ;

- протокол огляду веб-ресурсу від 06.02.2025;

- протоколами пред?явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_18 . Від 07.02.2025;

- протокол огляду каналу « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у мобільному додатку «Telegram» від 06.02.2025;

- протокол огляду каналу « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у мобільному додатку «Telegram» від 07.02.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 07.02.2025

3.6. Слід урахувати, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві. Тож, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути і достатніми, з часом, аби виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Це вказує, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий - доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами, які мають відповідати вимогам статей 84, 94 КПК України.

3.7. Між тим, суд звісно урахував, що сторона захисту посилалась на необґрунтованість підозри, зокрема, що підозрюваний не мав умислу на відкрите заволодіння майном, але це спростовується наданим доказами, як і показаннями підозрюваного. Зокрема, підозрюваний розумів та бачив, що воля потерпілого подавлена вчиненим фізичним насиллям, а також потерпілий бачив та розумів, що в нього випав мобільними телефон з кишені. При цьому сам підозрюваний теж бачив та розумів, що його дії бачить потерпілий та окрім того, після того як підозрюваний підібрав телефон, останній голосно повідомив всіх учасників подій про те, що він залишає телефон потерпілого собі як трофей, тобто - привласнює.

Указані дії підозрюваного є достатніми для того, аби кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. При цьому, для даного виду злочину не є важливим - чи вчиняються такі дії з корисним чи іншим мотивом.

3.8. Між тим, суд погоджується з тим, що інші дії підозрюваного, які кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, не доводяться тими доказами, що надані суду, зокрема кваліфікуюча ознака як застосування іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, оскілка надані матеріали не доводять того, що ОСОБА_4 мав такий предмет, або знав про те, що такий предмет буде застосовано іншим підозрюваним.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), учиненому в умовах воєнного стану, який, в свою чергу відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також за ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, що учинене групою осіб.

3.9. Як видно з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрбюваних у цьому ж кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, захисників, законного представника, беручи до уваги особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даній стадії досудового розслідування наявні ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/ або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Бо, як свідчать надані матеріали кримінального провадження, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування/ суду, оскільки наразі триває воєнний стан, а отже ускладнений контроль за особами, щодо яких здійснюється досудове розслідування, ураховуючи те, що підозрюваний є неповнолітнім та може виїхати за межі території України. Крім того, суд погоджується із наявність ризику впливу на свідків, потерпілого та інших підозрюваних, бо останні знайомі між собою, а ОСОБА_4 відомі місця проживання таких осіб.

Проте суд не погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у частині учинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджанню кримінального провадженню іншим чином, з тих підстав, що такі дії слід оцінювати з поведінки підозрюваного, у сукупності з іншими відомостями щодо особистості підозрюваного, а також наявності інших доказів які б у своїй сукупності підтверджували факт таких дій у минулому.

3.10. Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, ураховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки санкція ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, щонайменше за найбільш тяжкий вид злочину, у випадку визнання підозрюваного винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років (ураховуючи положення ст. 102 КК України), вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.

3.11. Згідно з частинами 1, 3 ст. 196 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.13. Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність доведеної підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, як і обставини, передбачених пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою (пункти 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. А отже, у відношенні ОСОБА_4 підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Між тим, запобіжний захід не може перевішувати строку досудового розслідування, оскільки із закінченням строку досудового розслідування, кримінальне провадження має бути закритим. Тож, з метою недопущення порушень прав підозрюваного, у випадку закінчення строків досудового розслідування та не спрямування обвинувального акту до суду, слід визначити строк дії ухвали із таким застереженням.

3.14. При цьому суд урахував положення ст. 492 КПК України, зокрема, що в цьому кримінальному провадженні є дійсно виняткові обставини, які дозволяють застосувати до неповнолітнього такий запобіжний захід як тримання під вартою, саме з метою усунення встановлених ризиків, а також забезпечення виконання обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, а отже і забезпечено досягнення завдань кримінального провадження.

3.15. Суд урахував, що клопотання слідчого містило прохання не визначати розмір застави. Між тим, ураховуючи той факт, що судом визначено неповнолітньому запобіжний захід в виді тримання під вартою, та ураховуючи тяжкість покарання та дії, які інкриміновані неповнолітньому, підстав для не визначення застави наразі відсутні.

За таких обставин, враховуючи майновий стан підозрюваного (родини неповнолітнього) та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 визначити заставу у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На переконання слідчого судді, застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у разі її внесення, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

3.16. Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, підлягає частковому задоволенню.

3.17. При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_4 07.02.2024 було відповідно до вимог статей 276 - 278 КПК України повідомлено про підозру, що свідчить про відсутність порушень прав ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а саме - підозрюваного ОСОБА_4 узяти під варту в залі суду негайно

Останнім днем строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою є 08.04.2025.

Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід в виді застави в розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (одержувач - ТУ ДСА України в м. Києві, ЄДРПОУ - 26268059, банк одержувача - Держказначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, рахунок UA1012089, призначення платежу: застава № ухвали суду, П.І.Б. платника застави. ЄДРПОУ суду - 02896785).

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, а також покласти наступні обов`язки строком на 60 днів:

- не виїжджати за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, у залежності від стадії кримінального провадження, про необхідність зміну свого місця проживання, навчання;

- утримуватися від спілкування з особами, яким надано статус підозрюваних та свідків у рамках кримінального провадження № 0000309;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1