Провадження № 1-кп/344/1026/24
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Івано-Франківському міському суді знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2024 року продовжено щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 грудня 2024 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні прокурор клопотав про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 на строк 60 днів. Вважав, що обставини, що слугували підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 не змінились. Підтримуючи клопотання, мотивував його наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечив проти клопотання, вважав ризики, передбачені ст.177 КПК України, що зазначені у клопотанні прокурора, необґрунтованими. Вважав, що обвинувачена ОСОБА_5 не була у розшуку під час досудового розслідування, а тому підстав вважати, що вона може переховуватися від суду, немає. Звертав увагу, що жодних доказів, що обвинувачена ОСОБА_5 добровільно прийняла участь у організації референдуму, немає. Вказав на тривалий час перебування під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 . Просив змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Обвинувачена підтримала думку захисника.

Оцінюючи існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає наступне.

Оцінюючи існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховування від суду, суд вважає, що внаслідок суспільної небезпечності дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватись від суду, що призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання обвинуваченою її процесуальних прав та обов`язків. Враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Летельє проти Франції», суд вважає, що тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 може бути виправдане, оскільки існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Щодо ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, незаконного впливу на учасників кримінального провадження - свідків, які ще не допитувалися під час судового розгляду, суд зважає на процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме безпосередність дослідження доказів та можливість повторного допиту свідка в тому самому або наступному судовому засіданні за його клопотанням, за клопотанням сторони кримінального провадження або за ініціативою суду, що передбачено ч.14 ст. 352 КПК України.

Таким чином, вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , її вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність постійного місця проживання, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченої, що раніше не судима, суд також враховує, що інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_5 кримінальне правопорушення (ч.5 ст.111-1 КК України) є тяжким злочином, на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо можливого переховування від суду, незаконного впливу на свідків, що ще не допитувалися у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків. Виключно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченої від суду.

Судом враховано, що відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою (норма визнана такою, що відповідає Конституції України (є конституційною) Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України у справі № 3-111/2023 (207/23, 315/23) від 19 червня 2024 року).

Обставини, що слугували підставою обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а тому запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до 13 лютого 2025 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» та вручити обвинуваченій і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6