У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7

на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2024 року про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0001668.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до тексту резолютивної частини ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2024 року скаргу представника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 - задоволено.

Скасовано повідомлення про підозру від 28.11.2024 слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001668 від 14.12.2023 відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

(зазначена ухвала підписана електронним підписом слідчого судді ОСОБА_10 , текст опублікований у Єдиному державному реєстрі судових рішень та у загальному доступі з 18.12.2024).

Відповідно до повного тексту ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2024 року, скарга представника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668, - задоволена.

Скасовано повідомлення про підозру від 20 червня 2024 року слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві - ОСОБА_9 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001668 від 14.12.2023 у відношенні ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яка в подальшому змінена повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 18 листопада 2024 року та від 28 листопада 2024 року слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001668 від 14.12.2023 у відношенні ОСОБА_8 .

(зазначена ухвала підписана електронним підписом слідчого судді ОСОБА_10 , текст опублікований у Єдиному державному реєстрі судових рішень та у загальному доступі з 18.12.2024).

Відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 16 грудня 2024 року, виправлена описка, допущена у тексті ухвали (резолютивна частина) слідчого судді від 12 грудня 2024 року (справа №487/2640 /24, провадження № 1-кс/487/6203/24), та постановлено вірно вважати:

Скасувати повідомлення про підозру від 20 червня 2024 року слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві - ОСОБА_9 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001668 від 14.12.2023 у відношенні ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, яка в подальшому змінена повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та про ново підозру від 18 листопада 2024 року та від 28 листопада 2024 року слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001668 від 14.12.2023 у відношенні ОСОБА_8 .

(зазначена ухвала підписана електронним підписом слідчого судді ОСОБА_10 , текст опублікований у Єдиному державному реєстрі судових рішень та у загальному доступі з 18.12.2024).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_12 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає ухвалу необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не ґрунтується на нормах КПК України. Зазначив, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, судовий розгляд проведено не повно та не об`єктивно, ухвала винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 обґрунтовано належними та допустимими доказами, підстави для його скасування відсутні.

Посилається на неврахування слідчим суддею положень п.10 ч. 1 ст.303 КПК України, згідно яким повідомлення про підозру у вчиненні злочину може бути оскаржена після двох місяців з моменту повідомлення про підозру.

18.11.2024 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. 28.11.2024 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Вказав, що оскільки не пройшло двох місяців з моменту повідомлення ОСОБА_8 про нову підозру, підстави для розгляду скарги судом взагалі відсутні.

Крім того, в скарзі захисник зазначив про недопустимість як доказів висновків судових експертиз (товарознавчої та двох економічних). Такі висновки захисника є безпідставними, оскільки питання недопустимості доказів суд вирішує в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Тобто, на даній стадії кримінального провадження взагалі не передбачено визнання судом доказів недопустимими.

Апелянт навів докази, які, на його думку, доводять умисел ОСОБА_8 на вчинення розтрати коштів Миколаївського КЕУ. Твердження захисника про відсутність в повідомленні про підозру достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_8 злочину вважає безпідставними, оскільки нормами КПК не передбачено зазначення доказів в даному процесуальному документі.

Вважає безпідставними твердження захисника про те, що у повідомлені про підозру не зазначено суттєвих обставин вчиненого злочину.

Встановлені слідчим суддею обставини.

05 листопада 2024 року захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 , звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про підозру від 20.06.2024 у кримінальному провадженні № 0001668 відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 20.06.2024 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, а саме зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним правам та інтересам.

Захисник зазначив, що зазначена правова кваліфікація дій ОСОБА_8 не передбачена КК України, а отже повідомлення про підозру містить протиріччя в правовій кваліфікації кримінального правопорушення із положеннями Закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу порушує право підозрюваного передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчинення якого кримінального правопорушення його підозрюють, та якісно і в повній мірі здійснювати захист.

Крім того, на думку захисника, висновки органу досудового розслідування, які покладені в основу повідомлення про підозру від 20.06.2024 обґрунтовуються лише двома судовими експертизами: висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 20.05.2024 № 709/24-27, яким встановлювалась ринкова вартість одного метру кубічного паливної деревини, якій взагалі є недопустимим доказом, оскільки на аркуші №5 висновку саме експертом зазначається, що ним надаються відповіді, які носитиме не категоричний характер, у зв`язку з наявними обмеженнями обсягів доступної цінової інформації, часовий проміжок, товарознавчі показники об`єктів дослідження.

Захисник вважав, що другий висновок судово-економічної експертизи від 31.05.2024 № СЕ-19/115-24/9410-ЕК, яким встановлювалась сума перерахованих грошових коштів Миколаївським КЕУ на адресу ТОВ «Лайт Грін» а також загальна кількість поставленої деревини та завищення вартості товару, також є недопустимим доказом, оскільки у самому висновку на аркуші №9 експертом зазначено, що вказаний висновок є похідним від першого висновку експерта - №709/24-27, а тому висновки даної експертизи можуть бути надані тільки в умовній формі. Також прямо зазначено, що у даному випадку висновок експерта економіста має умовний висновок.

Інші матеріали досудового розслідування, зокрема: договір про закупівлю товару №2112 від 21.09.2023; видаткові накладні та платіжні документи по даному договору; положення про Миколаївське КЕУ; наказ про призначення ОСОБА_8 на посаду начальника Миколаївського КЕУ; листи Південного лісового офісу ДП "Ліси України"; протоколи допитів свідків ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 жодним чином не підтверджують підозру ОСОБА_8 від 20.06.2024 у зловживанні службовим становищем при закупівлі у ТОВ "Лайт Грін" паливної деревини.

Таким чином, на думку сторони захисту, органом досудового розслідування не встановлені та не зазначені беззаперечні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_8 умислу на одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, умислу використання свого службового становища всупереч інтересам служби; не встановлені особи, на виконання злочинної домовленості з якими, по версії досудового розслідування, ОСОБА_8 забезпечив надходження на адресу ТОВ "Лайт Грін" коштів у вигляді завищеної вартості товару.

Отже, враховуючи відсутність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, сторона захисту просила скасувати повідомлення про підозру від 20.06.2024, та зобов`язати уповноважену особу Миколаївської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001668 від 14.12.2023, вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей у кримінальному провадженні №0001668 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

В послідуючому, з урахуванням повідомлення ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, захисником ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_6 уточнювались вимоги скарги, та відповідно до заяви від 29.11.2024, представник підозрюваного просив скасувати повідомлення про підозру від 28.11.2024 слідчого Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001668 від 14.12.2023 відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до уточненої заяви, 18.11.2024 слідчим Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001668 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч.5 ст. 191 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені в особливо великих розмірах.

28.11.2024 слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001668 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.5 ст. 191 КК України, а саме розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинене в особливо великих розмірах.

Захисник у заяві зазначив, що жодних належних доказів того, що ОСОБА_8 використовував своє службове становище з метою розтрати чужого майна, матеріали кримінального провадження не містять.

В повідомленні про підозру від 28 листопада 2024 року за ч.5 ст. 191 КК України зазначено, що ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді начальника Миколаївського КЕУ, зловживаючи службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою розтрати бюджетних коштів, виділених Миколаївському КЕУ, виконуючи обов`язки при вчиненні злочину, підписав договір про закупівлю деревини за державні кошти №2112 між Миколаївським КЕУ та ТОВ «ЛАЙТ ГР1Н», в результаті чого здійснив розтрату грошових коштів Миколаївського КЕУ на суму 1 177 000 грн. у вигляді завищеної вартості деревини, виділених для закупівлі паливних дров.

При цьому, вказані висновки органу досудового розслідування, які покладені в основу повідомлення про підозру від 28.11.2024, обгрунтовуються лише трьома судовими експертизами, а саме висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 20.05.2024 №709/24-27, яким встановлювалась ринкова вартість одного метру кубічного паливної деревини, який взагалі є недопустимим доказом, оскільки на аркуші №5 висновку, експертом особисто зазначається, що ним надаються відповіді, які носитимуть не категорійний характер у зв`язку з наявними обмеженнями обсягів доступної цінової інформації, часовий проміжок, товарознавчі показники об`єктів дослідження, та інше.

Другий висновок експерта, яким обґрунтовується підозра ОСОБА_8 , а саме висновок судово-економічної експертизи від 31.05.2024 №СЕ-19/115-24/9410-ЕК, яким встановлювалась сума перерахованих грошових коштів Миколаївським КЕУ на адресу ТОВ «ЛАЙТ ЕР1Н», а також загальна кількість поставленої деревини та завищення вартості товару, також є недопустимим доказом, оскільки на аркуші №9 висновку особисто експертом зазначається, що вказаний висновок є похідним від висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 20.05.2024 №709/24-27, а тому висновки даної експертизи можуть бути надані тільки в умовній Формі. Також зазначається, що у даному випадку висновок експерта економіста має умовний висновок, а саме з урахуванням інформації висновків товарознавчої експертизи №709/24-27 від 20.05.2024.

Третій висновок експерта, яким обґрунтовується підозра ОСОБА_8 , а саме висновок судово-економічної експертизи від 07.11.2024 №СЕ-19/115-24/19440-ЕК, яким встановлений розмір шкоди, завданий інтересам держави на суму 1 177 000 грн, також є недопустимим доказом, оскільки на аркуші №9 висновку експертом зазначено, що при дослідженні необхідно використовувати дані, які викладені у висновках товарознавчої експертизи №709/24-27 від 20.05.2024 (яка була проведена раніше та має не категорійний характер), тобто вказаний висновок є похідним від висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 20.05.2024 №709/24-27, а тому висновки даної експертизи можуть бути надані тільки в умовній формі.

Інші матеріали досудового розслідування, а саме договір про закупівлю товару №2112 від 21.09.2023; видаткові накладні та платіжні документи по даному договору; Положення про Миколаївське КЕУ; наказ про призначення ОСОБА_8 на посаду начальника Миколаївського КЕУ; листи Південного лісового офісу ДП «Ліси України» та листи інших лісових господарств; протоколи допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 жодним чином не підтверджують підозру ОСОБА_8 від 28.11.2024 у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Крім того, на думку захисника підозрюваного, орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру ОСОБА_8 28.11.2024 чітко не вказав про беззаперечність фактів викладених у тексті підозри та не посилався на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри. А саме, згідно обставин викладених у тексті повідомленні про підозру ОСОБА_8 від 28.11.2024, відсутні беззаперечні докази, які обґрунтовані на підставі зібраних органом досудового розслідування, що ОСОБА_8 дійсно зловживав своїм службовим становищем. Також органом досудового розслідування не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри так і після пред`явлення підозри, якими чітко беззаперечними доказами встановлено те, що ОСОБА_8 мав умисел на розтрату грошових коштів, виділених Миколаївському КЕУ; що умисно зловживав своїм службовим становищем; не встановлені всі особи, на виконання злочинної домовленості з якими, по версії досудового розслідування, ОСОБА_8 забезпечив надходження на адресу ТОВ «ЛАЙТ ГРІН» коштів у вигляді завищеної вартості товару.

За таких обставин, сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 28.11.2024 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Приймаючи рішення про задоволення поданої скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчими Першого СВ (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, з 14.12.2023 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №001668, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.4 ст. 410 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 14.12.2023 у реєстр внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, а саме, що починаючи з 2022 року військові службові особи одного з військових формувань на території Миколаївської області, зловживаючи службовим становищем та діючи за попередньою змовою з працівниками комерційних структур в умовах воєнного часу, при проведенні державних закупівель товарів для потреб оборони здійснюють викрадення грошових коштів.

12.06.2024 до ЄРДР внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

20.06.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зловживанні службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним правам та інтересам.

18.11.2024 слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001668 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч.5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах.

28.11.2024 слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001668 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинене в особливо великих розмірах.

Відповідно до змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 28.11.2024, ОСОБА_8 наказом першого заступника Міністра оборони України від 19.07.2013 № 119 призначено на посаду начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва. Наказом Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління від 31.05.2023 № 51 «Про проведення додаткових організаційних заходів у Миколаївському КЕУ» з 01 червня 2023 вважати квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаїв переформованим у Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління. Наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України від 18.05.2023 № 96 полковника ОСОБА_8 призначено на посаду начальника Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління (далі по тексту Миколаївське КЕУ).

За версією слідства, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді начальника Миколаївського КЕУ, діючи відповідно до Положення КЕУ, будучи службовою особою та в межах своєї компетенції виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, вчинив розтрату коштів Миколаївського КЕУ.

Слідчим суддею зазначено, що на підставі досліджених матеріалів справи, копії яких неодноразово надавалися суду разом з багатьма клопотаннями, що були предметом розгляду слідчого судді, підставою притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності стала реєстрація органами досудового розслідування 14.12.2023, тобто внесення слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР до ЄРДР відомостей про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, а саме викрадення грошових коштів військовими службовими особами одного з військових формувань за попередньою змовою з представниками комерційних структур, в умовах воєнного стану.

Таким чином, слідчі ТУ ДБР в м.Миколаєві 14.12.2023 внесли відомості та приступили до розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 410 КК України та віднесеного до кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби, тобто діяли як компетентний орган в розумінні положень п.3 ч.4 ст.216 КПК України.

В рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування отриманні та зібрані відповідні докази, в тому числі висновки експертів від 20.05.2024 № 709/24-27 та від 31.05.2024 № СЕ-19/115-24/9410-ЕК. Саме зібрані у вказаному кримінальному провадженні докази стали підставою для того, щоб 12.06.2024 до ЄРДР було внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

20.06.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зловживанні службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним правам та інтересам.

18.11.2024 слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0001668 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч.5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені в особливо великих розмірах.

28.11.2024 слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001668 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинене в особливо великих розмірах.

Таким чином, здійснивши всі можливі та надані кримінальним процесуальним законом органу досудового розслідування процесуальні дії, слідчим ТУ ДБР не виявлено та не підтверджено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України, а виявлено та пред`явлено підозру за ст. 364 КК України, а в подальшому кваліфікацію змінено на ст.191 КК України.

Між тим, розслідування вказаних категорій злочинів, з урахуванням суб`єктів його вчинення, розміру завданої шкоди, виходячи з положень ст.216 КК України, віднесено до компетенції детективів органів БЄБ України (п.3 ч.3 ст.216 КПК України) або детективів НАБ України, або слідчих Нацполіції України, та не є компетенцією слідчих ДБР України.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що станом на час повідомлення підозри як за ч. 2 ст. 364 КК України, так і зміненої підозри за ч.5 ст.191 КК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні фактично здійснювалось з порушенням правил підслідності. Відтак, повідомлення про підозру ОСОБА_19 здійснено не уповноваженою на те особою. Порушення правил підслідності під час збирання доказів, проведення досудового розслідування не уповноваженими на те особами, визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими. За висновком слідчого судді, оскільки повідомлення про підозру здійснено не уповноваженою на те особою, що є порушенням процесуальних норм, то така підозра підлягає скасуванню. Крім того, слідчий суддя зазначив, що зміст повідомлення про підозру та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення не містять відомостей про дії ОСОБА_8 , які б відповідали диспозиції ч. 5 ст. 191 КК України.

Також слідчий суддя зазначив, що судом викладено та проаналізовано вище у вказаній постанові часовий проміжок часу, протягом якого кваліфікація злочину, який розслідувався, змінювалась неодноразово, а саме якщо на початку досудового розслідування здійснено розслідування злочину, передбаченого ст. 410 КК України, в подальшому підозра пред`явлена відповідній особі за ст. 364 КК України, і на час подання скарги дії підозрюваного остаточно кваліфіковано за ст.191 КК України.

Згідно оскаржуваного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 28.11.2024 стосовно ОСОБА_8 , останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

При цьому вище вказане повідомлення про зміну підозри від 28.11.2024 змінило повідомлення про зміну раніше повідомленої підозру від 18.11.2024 також за правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, діючи в інтересах інших осіб.

Як у повідомленні про зміну підозри від 18.11.2024, так і в повідомленні про зміну підозри від 28.11.2024, чітко зазначено спосіб вчинення злочину, а саме шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 на час вчинення інкримінованих йому правопорушень, передбачених ст. 364 КК України, а в подальшому за ст. 191 КК України, займав посаду керівника Миколаївського КЕУ. Безперечно, в силу займаної посади він був наділений організаційно-розпорядчим функціями. Між тим, в тексті підозри відсутні посилання на документи (посадові інструкції накази про розподіл обов`язків між працівниками інші), які б чітко визначали, якими саме службовими обов`язками ОСОБА_8 , як керівник КЕУ, зловживав під час підписання відповідних цивільних угод. В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджували факт розтрати грошей, а саме акти перевірки, ревізій, документи на поставки відповідної продукції по договору, документи на списання, висновки службових перевірок та взагалі, чи проводились внутрішні перевірки, чи притягувався ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності.

Слідчий у тексті підозри від 28.11.2024, зазначивши, що розтрата відбулась на користь третіх осіб, не вказав, що це за особи. В матеріалах провадження відсутні дані про таких осіб. Крім того, орган досудового розслідування не переконався в тому, що якщо і відбулась розтрата, то відповідно до яких нормативно-правових актів мав діяти керівник КЕУ під час укладання цивільних угод, які нормативно-правові акти він порушив, та обмежився лише визначенням того, що укладання відповідної угоди завдало збитки державі.

Не зазначив, в особі кого, не навів дані ревізій та перевірок внутрішніх, які мали би бути проведеними в такому випадку самим МО України, якщо такі збитки існували. Самі збитки державі та їх розмір слідчий обґрунтовує фактично лише одним висновком експертизи.

Слідчий суддя вважав, що метою проведення досудового розслідування стало встановлення лише вартості паливної деревини, яку орган досудового розслідування вважає завищеною на підставі отриманих висновків експертиз. Між тим, слідчий суддя відзначає те, що згідно даних системи прозоро, наявних в іній оголошень про проведення відкритих торгів та звітів про укладення договорів про закупівлю, вбачається що не тільки Миколаївське КЕУ здійснювало закупівлю вказаної паливної деревини за ціною 3300 грн за метр кубічний, а і інші державні установи.

Також слідчий суддя навів міркування щодо доведеності обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. Зокрема, навів дані судової товарознавчої експертизи. Зазначив про наявність в матеріалах кримінального провадження висновку судово-економічної експертизи від 07.11.2024 та від 31.05.2024. Констатував, що висновки експертиз, отримані під час розслідування злочину, передбаченого ст. 410 КК України, до пред`явлення підозри ОСОБА_8 навіть по ст.364 ч.2 КК України. Відповідно, сторона захисту не мала можливості оцінити зібрані під час досудового розслідування докази, орган досудового розслідування обмежив сторону захисту в надані відповідних матеріалів для проведення експертиз, обмежив сторону захисту в праві поставити експерту запитання, з метою доведення своєї виправдувальної позиції.

На переконання слідчого судді, наявні в матеріалах кримінального провадження докази жодним чином не підтверджують підозру ОСОБА_8 від 28.11.2024 у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про призначення товарознавчої експертизи від 19.03.2024 не відповідає критерію щодо законності та неупередженості процесуального рішення, а тому відповідно не може відповідати критерію об`єктивності і процесуальні рішення про призначення інших експертиз в рамках даного кримінального провадження.

28.11.2024 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. Між тим, у повідомленні про підозру не зазначено суттєвих обставин злочину, та достатніх доказів, які підтверджують наявність у діях підозрюваної особи складу злочину, оскільки органом досудового розслідування не вказано та не встановлено під час досудового розслідування, якими б доказами встановлено те, що ОСОБА_8 мав умисел на розтрату грошових коштів, чи зловживав своїм службовим становищем; не встановлені всі особи, на виконання злочинної домовленості.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а пред`явлена підозра від 20.06.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001668 від 14.12.2023 у відношенні ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, яка в подальшому змінена повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 18.11.2024 та від 28.11.2024 підлягає скасуванню.

Інформація щодо руху поданої апеляційної скарги.

Апеляційна скарга надійшла до апеляційного суду 13.12.2024.

16.12.2024 на виконання вимог ч. 1 ст. 422 КПК України до Заводського районного суду м. Миколаєва начальник відділу ЗДСПуКС Миколаївського апеляційного суду направила запит щодо витребування матеріалів судового провадження № 1-кс/487/6203/24 (справа № 487/2640/24 ), в строк до 18 грудня 2024 року.

Розгляд поданої апеляційної скарги був призначений на 16.12.2024 на 13 год, тобто у передбачений ч.2 ст. 422 КПК строк, оскільки апеляційна скарга повинна бути розглянута не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

В подальшому, розгляд апеляційної скарги призначався на наступні дати та час: 18.12.2024 на 10 год, 18.12.2024 на 13 год, 19.12.2024 на 12 год, 19.12.2024 на 15 год, та на 20.12.2024 на 11 год. Причина відкладення апеляційного розгляду єдина: не надходження матеріалів судового провадження із суду першої інстанції до апеляційного суду, ігнорування слідчим суддею неодноразових запитів про витребування матеріалів судового провадження.

На виконання вимог ст. 422 КПК України, Миколаївським апеляційним судом на адресу керівника апарату суду, а також слідчого судді ОСОБА_10 , неодноразово надіслано запити про витребування матеріалів судового провадження. Проте, станом на 11 годину 20 грудня 2024 року матеріали до Миколаївського апеляційного суду не надійшли.

Невиконання головою Заводського районного суду м. Миколаєва, який у даному провадженні є слідчим суддею, а також керівником апарату суду вимог ст. 422 КПК України, та зволікання із направленням у передбачений законом термін матеріалів судового провадження, розцінено колегією суддів як створення з боку голови суду та працівників апарату суду штучних перепон з метою ненадання матеріалів судового провадження для розгляду поданої апеляційної скарги у передбачений законом строк.

Колегія суддів констатує факт неналежного виконання вимог ст. 422 КПК України та зволікання із направленням на неодноразові запити матеріалів судового провадження до Миколаївського апеляційного суду.

У повідомленні від 19.12.2024 голова суду зазначив, що матеріали будуть надані 20.12.2024. Разом з тим, у наступному повідомленні, зазначив, що через необхідність розгляду заяви захисника про виправлення описки, матеріали будуть надіслані до апеляційного суду після розгляду цієї заяви, після 23 грудня 2024 року, тобто поза межами строку досудового розслідування кримінального провадження.

Задля забезпечення процесуальних прав усіх учасників судового провадження, зважаючи на необхідність дотримання строків розгляду даної категорії справ, визначений ч.2 ст. 422 КПК України, враховуючи, що у розпорядженні апеляційного суду є резолютивна частина та повний текст оскаржуваного рішення від 12.12.2024, в якому детально викладено зміст скарги захисника, та ухвала про виправлення описки від 16.12.2024, які підписані електронним підписом слідчого судді, текст яких опублікований у Єдиному державному реєстрі судових рішень та оприлюднений 18.12.2024, колегією суддів прийнято рішення про продовження розгляду поданої апеляційної скарги.

При цьому, учасники судового провадження скористалися правом надати суду матеріали, які необхідні для розгляду поданої скарги на повідомлення про підозру, а також апеляційної скарги.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу.

Захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Колегія суддів дійшла висновку про допущені слідчим суддею істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Зі змісту резолютивної частини ухвали, проголошеної 12.12.2024 за наслідками розгляду скарги, та повного тексту ухвали, які підписані електронним підписом слідчого судді, текст яких опублікований у Єдиному державному реєстрі судових рішень та оприлюднені 18.12.2024, вбачається суттєва невідповідність у викладенні резолютивної частини судового рішення.

Відповідно до тексту резолютивної частини ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2024 року, яка проголошена 12.12.2024, задоволена скарга представника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №0001668.

Скасовано повідомлення про підозру від 28.11.2024 слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, у кримінальному провадженні № 0001668 від 14.12.2023 відносно ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до повного тексту ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2024 року, яка проголошена 16.12.2024, задоволена скарга представника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №0001668.

Скасовано повідомлення про підозру від 20 червня 2024 року слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, у кримінальному провадженні №0001668 від 14.12.2023 у відношенні ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яка в подальшому змінена повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 18 листопада 2024 року та від 28 листопада 2024 року, у кримінальному провадженні №0001668.

Відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 грудня 2024 року, виправлена описка, допущена у тексті ухвали (резолютивна частина) слідчого судді від 12.12.2024 (справа №487/2640 /24, провадження № 1-кс/487/6203/24), та постановлено вірно вважати:

«Скасувати повідомлення про підозру від 20 червня 2024 року слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, у кримінальному провадженні №0001668 від 14.12.2023 у відношенні ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, яка в подальшому змінена повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 18 листопада 2024 року та від 28 листопада 2024 року у кримінальному провадженні за №0001668 від 14.12.2023 у відношенні ОСОБА_8 .

Таким чином, фактично слідчий суддя при виготовленні повного тексту рішення в його резолютивній частині виклав інше рішення, ніж проголошено ним 12.12.2024 за наслідками судового розгляду.

В подальшому, слідчим суддею прийнято рішення про виправлення описки, про що свідчить ухвала слідчого судді від 16 грудня 2024 року про виправлення описки.

Зі змісту ухвали про виправлення описки вбачається, що фактично слідчим суддею внесено зміни у оскаржуване рішення, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, чи набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Незмінність є елементом законної сили судового рішення, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акту правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення.

Разом з тим, повний текст ухвали слідчого судді від 12 грудня 2024 року свідчить про те, що слідчий суддя по суті змінив своє рішення, яке проголошено 12 грудня 2024 року. За такого, слідчим суддею допущені істотні порушення вимог ст. 370 КПК України.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Окрім того, відсутні підстави для скасування повідомлення про підозру з наведених у оскаржуваному рішенні мотивів.

Так, відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру - ст. 277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.

Системний аналіз положень статей 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, при повідомлені особі про підозру при вказаних обставинах, КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав». Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду обвинувачення.

Колегія суддів наголошує, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, правильність кваліфікації цих дій, а також оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 28.11.2024 вбачається, що органом досудового розслідування дотримано вимоги Глави 22 КПК щодо процесуального порядку повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів наголошує, що у скарзі до слідчого судді сторона захисту не завзначала про будь-які порушення органом досудового розслідування процесуального порядку при врученні повідомлення про підозру. Як слідує з наведеного слідчим суддею детально змісту поданої скарги та доповнень до неї, адвокат зазначав про незгоду із правовою кваліфікацією кримінального правоопрушення, про незгоду із висновками проведених експертиз, про відсутність доказів на підтвердження умислу на вчинення ОСОБА_8 інкримінованих злочинів, про відсутність достатніх доказів для повідомлення про підозру.

В свою чергу, як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчий суддя при розгляді скарги вдався до аналізу доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження та надані стороною захисту, надав їм оцінку та дійшов висновку, що орган досудового розслідування на момент розгляду скарги не здобув достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_8 про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Такі висновки слідчого судді виходять за межі його повноважень під час досудового розслідування та підтверджують доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів наголошує, що при вирішенні питання у порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК, враховуючі положення п.14 ч.1 ст.3 КПК, відповідно до якої повідомлення про підозру є лише початковою стадією притягнення до кримінальної відповідальності, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів у кримінальному провадженні таких же високих вимог, як під час прийняття рішення про висунення обвинувачення чи прийняття рішення судом по суті розгляду обвинувального акту.

Проте, як вбачається з повного тексту, оскаржувана ухвала цим вимогам закону не відповідає, що є однією з підстав для її скасування.

За такого, слідчим суддею прийнято незаконне рішення про скасування підозри, а також допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному проваджені №0001668.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2024 року, з урахуванням ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2024 року про виправлення описки - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0001668.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3