Справа № 362/4485/24
Провадження № 1-кп/362/301/25
ВИРОК

Іменем України

02.04.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000750 від 12.04.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українець, громадянин України, освіта неповна вища, одружений, керівник структурного підрозділу ТОВ «ОЙЛ ГАЗТРЕЙД», одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

11.04.2024 інспектор СРПП відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 (далі поліцейські, працівники поліції) виконували свої службові обов`язки, а саме здійснювали патрулювання в адміністративних межах Фастівського району Київської області. Працівники поліції у силу ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» виконували функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Отже, поліцейські, є службовими особами правоохоронного органу представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», на яких покладаються обов`язки: неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативноправових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини. Згідно з нормами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є також працівники Національної поліції. Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою до ч. 1 ст. 364 КК України є службовим особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1206 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», поліцейські були оснащені портативними відео реєстраторами.

11.04.2024 близько 15:26 год. під час несення служби за допомогою службового автомобіля марки «Peugeot 301» номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Залізничній, поблизу будинку № 140 у смт. Калинівка Фастівського району Київської області, було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , за порушення правил ПДР України, а саме проїзд залізничного переїзду на заборонений червоний сигнал світлофору, за кермом якого знаходився ОСОБА_4 .

На місці події працівник поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представились та повідомили водію про застосування відео фіксації за допомогою службових портативних відео реєстраторів «BodyCam».

Надалі працівники поліції запропонували ОСОБА_4 пройти до службового автомобіля марки «Peugeot 301», номерний знак НОМЕР_1 , для складання матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, за яке передбачена адміністративна відповідальність. Тоді у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою собою дій в його інтересах, з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення та з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Так, ОСОБА_4 знаходився поруч з службовим автомобілем марки «Peugeot 301», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Залізничній, поблизу будинку № 140 у смт. Калинівка Фастівського району Київської області, діючи умисно, з метою уникнення настання негативних наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про те, що інспектор СРПП відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, у посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, 11.04.2024 у період часу з 15:26 год. по 16:38 год. в ході спілкування з поліцейськими, неодноразово висловлював словесну пропозицію службовій особі, а саме ОСОБА_6 , надати йому неправомірну вигоду в невстановленій сумі за не вчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням наданого їй службового становища, а саме не складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП. Після цього о 16:38 год. ОСОБА_4 надав поліцейському ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду вигляді готівкових коштів у сумі 2000 гривень за нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, які поклав на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля марки «Peugeot 301», номерний знак НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 у ході судового розгляду, після дослідження письмових доказів сторони обвинувачення, визнав свою винуватість у вчиненні цього правопорушення, повністю погодився з фактичними обставинами справи, які викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу вчинення цього кримінального правопорушення тощо. Пояснив, що того дня керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України (переїзд залізничного переїзду на заборонений сигнал світлофора). Працівники поліції повідомили, що відносно нього буде складено адміністративний протокол, розгляд справи відбудеться у суді. Також зазначили, що посвідчення водія у нього буде вилучено до моменту прийняття судом рішення у цій справі, оскільки санкцією статті передбачено стягнення у тому числі у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Почувши про це, він, ОСОБА_4 , перебував у стресовій ситуації через побоювання, що його позбавлять права керувати транспортним засобом. Щоб уникнути відповідальності за скоєне і повернути посвідчення водія, намагався врегулювати ситуацію на місці. Для цього вийняв зі своєї сумки 2000 гривень, які поклав на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля поліцейських у момент, коли інший поліцейський, який перебував на водійському сидінні цього автомобіля, оформляв документи. Відразу після цього інший поліцейський відвів його осторонь та закрив дверцята службового автомобіля. Грошові кошти залишились в автомобілі. Потім на місце події прибула слідчо-оперативна група. Підтвердив суду, що поліцейські неодноразово попереджали його про кримінальну відповідальність за надання їм неправомірної вигоди. Наголосив, що розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаявся, запевнив суд, що не допустить подібної поведінки в майбутньому, просив суд суворо не карати.

Свідок ОСОБА_6 , старший інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, надав суду показання, що того дня перебував з напарником ОСОБА_7 на добовому чергуванні. Під час чергування в смт. Калинівка Фастівського району Київської області про вул. Залізнична зупинили водія ОСОБА_4 за порушення ПДР України, а саме за переїзд залізничного переїзду на заборонений сигнал світлофора. Під час оформлення протоколу водія було ознайомлено з його правами та роз`яснено, що даний адміністративний матеріал буде розглянуто судом. У ході оформлення протоколу ОСОБА_4 надав свої документи та поклав грошові кошти на переднє сидіння службового автомобіля. Викликали слідчо-оперативну групу на місце події, яка надалі проводила відповідні слідчі дії. Наголосив, що і він особисто, і його напарник неодноразово повідомляли ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди. Однак ОСОБА_4 спочатку усно пропонував неправомірну вигоду, а потім надав грошові кошти з метою уникнення відповідальності. Зауважив суду, що це було не намагання оплатити штраф за скоєне правопорушення, так як йому чітко і доступно роз`яснили, що рішення по даній категорії справи приймається виключно судом.

Свідок ОСОБА_7 до суду не прибув. На адресу суду надійшла інформація про його відрядження для несення служби в Житомирську область, що підтверджується даними наказу № 932 від 29.05.2024. Учасники судового провадження не наполягали на допиті цього свідка з огляду на об`єктивні причини неможливості прибути до суду.

Крім цього, суд дослідив письмові докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Зокрема, за даними витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000750 від 12.04.2024, 11.04.2024 до ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від ДОП ВП № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 про те, що 11.04.2024 за адресою АДРЕСА_2 , зупинили громадянина ОСОБА_4 та під час складання адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 123 КУпАП ОСОБА_4 за не притягнення його до адміністративної відповідальності поклав до службового автомобіля Пежо 301 д.н.з. НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 2000 грн.

З протоколу огляду місця події від 11.04.2024, за участі ОСОБА_4 в присутності двох понятих, з додатком до нього відеозаписом, що міститься на лазерному носії, вбачається, що об`єктом огляду є службовий автомобіль марки «Peugeot 301», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Калинівка, вул. Залізнична, поблизу буд. №140.У цьому автомобілі на передньому пасажирському сидінні виявлено грошові кошти в сумі 2000 гривень (чотири купюри номіналом 500 гривень), із зазначенням серії та номіналу купюр, які вилучені та опечатані до спеціального пакету.

За протоколом огляду від 24.04.2024, з додатком до нього відеозаписами, що міститься на лазерному носії, який проведено у службовому кабінеті № 30 СВ ВП № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Данилівка, вул. Центральна, 120/1, безпосереднім об`єктом огляду є диск з відео файлами з бодікамер поліцейських, які досліджені судом. На цих відеозаписах (загалом 6 фрагментів) зафіксовано факт зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 . Працівник поліції представляється, повідомляє про причину зупинки та про відеофіксацію їх спілкування. Надалі ОСОБА_4 демонструють докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП. ОСОБА_4 визнає свою провину у скоєнні цього адміністративного правопорушення, його ознайомлюють з правами, які передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомляють про оформлення щодо нього адміністративного протоколу за ч. 2 ст. 123 КУпАП. Пояснюють які види стягнення передбачені санкцією ч. 2 ст. 123 КУпАП і роз`яснюють про те, що посвідчення водія буде вилучене і повернуто у разі, якщо суд не накладе на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Роз`яснюють, що стягнення по даній категорії справ накладається виключно судом. Повідомляють про кримінальну відповідальність за пропозицію або надання неправомірної вигоди працівникам поліції. ОСОБА_4 провину у скоєному адміністративному правопорушенні визнає, просить поліцейських «піти йому на зустріч», «вирішити питання» тощо, оскільки є сумлінним водієм, пояснює чому вчинив це правопорушення. Поліцейські неодноразово повідомляють ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію або надання неправомірної вигоди працівникам поліції. Надалі зображено, як поліцейський перебуває на водійському сидінні службового автомобіля і займається оформленням документів. ОСОБА_4 знаходиться наприсядки біля переднього пасажирського сидіння службового автомобіля зовні, двері відчинені. ОСОБА_4 знову просить поліцейського «вирішити питання», потім надає йому документи. Поліцейський знову попереджає ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за такі пропозиції. Потім видно, як ОСОБА_4 кладе на сидіння автомобіля грошові кошти, які перед тим дістав зі своєї сумки. Інший поліцейський закриває двері службового автомобіля і відводить ОСОБА_4 . Поліцейський вказує, що ОСОБА_4 затримано, оскільки його неодноразово попереджали про кримінальну відповідальність за пропозицію або надання неправомірної вигоди працівникам поліції. ОСОБА_4 намагається врегулювати ситуацію і просить: «давайте я заберу і все. Я більше не буду так робити». На місце події викликається слідчо-оперативна група.

Факт перебування інспектора СРПП відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 в статусі службових осіб, які здійснюють функції представників влади підтверджується матеріалами справи, а саме: копіями наказів № 21 о/с від 26.01.2024 та № 101 о/с від 15.05.2023, розрахунком особового складу ВП № 3 (с. Данилівка) Фастівського РУП ГУ НП в Київській області та іншими письмовими документами наявними при матеріалах кримінального провадження.

Після дослідження письмових доказів сторона захисту просила розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України з огляду на визнання ОСОБА_4 винуватості у скоєному, прокурор підтримав дану позицію.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним подальше дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і неупередженому дослідженні обставин кримінального правопорушення, враховуючи відсутність у ході судового розгляду зауважень щодо достовірності та допустимості наданих суду доказів з боку учасників судового провадження, суд вважає всі вищезазначені докази належними, допустимими, достовірними та у своєму взаємозв`язку достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні цього кримінального правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у пропозиції службовій особі надати та наданні неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, офіційно працює, за що отримує регулярний дохід, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, яке було встановлено у ході судового розгляду та виразилось у критичній оцінці та осуду своєї протиправної поведінки, усвідомленні наслідків скоєного ним злочину, щирого жалю за скоєне, висловленні ствердного наміру не вчиняти в майбутньому кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, особи винного, його щиро каяття у скоєному, відсутності обставин, які обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на фактичні обставини скоєного правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

У силу ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає за доцільне скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2024 на грошові кошти.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Скасувати арешт, що був накладений 15.04.2024 ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області по справі № 381/1762/24.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-грошові кошти в сумі 2000 гривень (чотири купюри номіналом по 500 гривень: № № ВЗ 7798079; ЄГ8886152; ЄЄ7404479; ВЖ6352491), які передані відповідно до квитанції № 000093 від 10.05.2024 до УФЗБО ГУ НП в Київській області, - звернути у дохід держави;

-лазерний DVD диск, на якому мається відеозапис з бодікамери від 11.04.2024 інспектора СРПП ВП № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 та ДОП ВП № 3 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити там же.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1