Провадження №11-кп/801/141/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.09.2020 у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2024 відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Своє рішення суд мотивував тим, що останній своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 порушується питання про скасування судового рішення та постановлення нової ухвали про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.

Засуджений вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження. Суд дійшов помилкового висновку про те, що він не став на шлях виправлення, належно не врахував його особу, ставлення до праці та характеристики в цілому.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 «про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

З наведеного слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.09.2020 за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, 72 КК України до покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі.

Відбув 2/3 строку покарання.

Наразі ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)».

За період відбування покарання у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, за порушення встановленого режиму покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, 10 разів заохочувався адміністрацією установи, працевлаштований.

Приймаючи рішення про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд дослідивши характеризуючі дані, дійшов висновку, що в матеріалах провадження відсутні відомості, що останній довів своє виправлення.

Ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до праці та його особу, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбувається засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, судом не встановлено. Натомість встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень та до нього застосовувались заохочувальні норми у вигляді іспитового терміну, однак він знову вчинив нові злочини. Крім того, за попереднім вироком ОСОБА_7 було засуджено до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, проте, останній до повного відбуття покарання вчинив злочин проти життя та здоров`я людини, що вказує на його небажання ставати на шлях виправлення. Поведінка засудженого ОСОБА_7 не була позитивною протягом всього періоду відбування покарання, за що останній 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Також колегія суддів бере до уваги, що рішенням комісії установи від 20.08.2024 засудженому ОСОБА_7 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання як особі, що не довела свого виправлення.

Апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду, вважає висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, обґрунтованими та належним чином вмотивованими.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого, який вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Так, судом першої інстанції надано об`єктивну оцінку поведінці засудженого за весь період відбуття ним покарання, та правильно зроблено висновок про те, що на цей час ОСОБА_7 хоча і стає на шлях виправлення, однак не довів його.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Таким чином, доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність заохочень та сумлінне ставлення до праці є неприйнятними, оскільки дотримання належної поведінки є його прямим обов`язком під час відбуття покарання та не свідчить про виконання мети призначеного покарання та безумовне виправлення засудженого.

ОСОБА_7 не наводить обґрунтованих доводів незаконності судового рішення.

Клопотання розглянуто судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, досліджено необхідні матеріали провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4