Справа № 192/667/25
Провадження № 1-в/192/258/25
Ухвала

Іменем України

01 квітня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Карла Лібкнехта, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21), засудженого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року, за ч. 4 ст. 186, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, про звільнення від покарання або пом`якшення покарання,

за участю учасників провадження:

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання в порядку передбаченого ст. 74 КК України.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його від покарання.

В судове засідання представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду клопотання належним чином причину неявки суду не повідомив, згідно поданої заяви просив проводити розгляд справи у його відсутність (а. с. 10).

Суд, вислухавши засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню в зв`язку з таким.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 04 серпня 2022 року, кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме грабежу, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Оскільки кримінальне правопорушення за яким засуджений відбуває покарання на даний час і на час його вчинення є і було кримінально протиправним, тому підстав для застосування положень відносно засудженого ст. 74 КК України немає.

При цьому в порядку передбаченому ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року, за вчинення 21 липня 2020 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме незакінченого замаху на крадіжку на суму 4180 грн. 32 коп.

Оскільки вартість майна яке намагався викрасти засуджений на час вчинення діяння перевищувала два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, до цього діяння немає застосовуватися ст. 5 КК України.

І тому ОСОБА_3 не підлягає звільненню від покарання передбаченого вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року, за ч. 4 ст. 186 КК України та за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі викладеного, ст. 5, ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання ОСОБА_3 про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1