Справа №345/6859/24
Провадження № 1-кс/345/182/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 25.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2024, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 25.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2024.

Скаргу мотивує тим, що на підставі ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 21.08.2024 року зареєстровано кримінальне провадження за ст.356 КК України. 25.11.2024 року дізнавачем ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження. Вважає, що дана постанова є передчасною і винесена без достатніх на те підстав. Окрім цього зазначає, що провадження не розслідувалось взагалі, не зроблено експертизи, не допитано свідків, а також не встановлено особи, що можуть бути причетними до вчинення злочинів, не зібрано доказів. Вважає, що дискримінаційні пояснення капітана поліції ОСОБА_7 » розслідування кримінального провадження № 0000186 з приводу викрадення і привласнення майна 600 співвласників будинку № 4, пошкодження та руйнування несучих стін будинку та квартир, пошкодження колон, перемичок, які заслуговують на критичну оцінку та належну перевірку повністю документації всього приміщення лівої сторони будинку, де викрадено три колясочні, три мусорники, які вмонтовані всередині будинку як технічне обладнання та три кладовки для зберігання красок та інше. Вважає дану постанову незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин скаржник просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 25.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2024. Окрім цього просить суд зобов`язати дізнавача сектору дізнання провести досудове розслідування кримінального провадження належним чином із дотриманням вимог закону, залучити ОСОБА_3 до провадження № 0000186 як потерпілого, визнати бездіяльність, дізнавача сектору дізнання Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_7 за невиконання своїх обов`язків.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали з вищенаведених підстав. Скаржник додатково наголосив, що його так і не було визнано потерпілим, що мало б ключове значення під час проведення досудового розслідування. Слідчим не зібрано жодних доказів щодо кримінального правопорушення. Тому рішення по закриття кримінального провадження є незаконним і підлягає скасуванню.

Дізнавач СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, упередженою та такою, що не підлягає до задоволення. Постанова про закриття кримінального провадження є законною і обґрунтованою. Тому слідчий просить відмовити в задоволені скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, його представника, дізнавача, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Судом встановлено, що СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000186від 06.09.2024 року за ознаками за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

25.11.2024 року дізнавачем сектору дізнання Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000186від 06.09.2024на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2,284 КПК України).

Відповідно до ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна складатись з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цьогоКодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна бути однозначною і не містити суперечностей.

Водночас текст оскаржуваної постанови від 25.11.2024 року про закриття кримінального провадження свідчить про те, що вищевказаних вимог при закритті кримінального провадження слідчим в повному обсязі не було дотримано.

Так, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження мотивована тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що будівельні роботи ОСОБА_8 здійснює на підставі дозвільних документів будь-яких будівельних робіт по зміні чи реконструкції несучих конструкцій будинку не проводив, а тому в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Суд звертає увагу, що для можливості закриття кримінального провадження на підставі п.9-1 ч.1ст.284 КПК наявними повинні бути у своїй сукупності такі обов`язкові умови:

1) існування не скасованого рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження, прийнятого на одній із підстав, наведених у п.п. 1, 2, 4, 9 ч. 1ст. 284 КПК(формальний критерій);

2) фактичної відповідності (тотожності) між собою діяння, кримінальне провадження щодо якого було закрито на одній із підстав, зазначених у п. п. 1, 2, 4, 9 ч. 1ст. 284 КПК, та діяння, провадження щодо якого у зв`язку з цим (існуванням нескасованого рішення) суд вирішує закрити на підставі п. 9-1 ч. 1ст. 284 КПК (змістовний критерій);

3) здійснення досудового розслідування у первісному кримінальному провадженні, яке було закрито на одній із підстав, зазначених у п. п. 1, 2, 4, 9 ч. 1ст. 284 КПК, на момент його закінчення із дотриманням вимог щодо підслідності (процесуальний критерій).

Згідно положень ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

У постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, не встановлені обставини, які дозволяють прийти до висновку, що в діях осіб, вказаних в постанові відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закриття провадження дотримані не були.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ч.2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже доказування обставин, що спростовують пояснення скаржника та його правову оцінку фактичних обставин законом безпосередньо покладено на правоохоронний орган, який ухвалив відповідну постанову.

Жодного доказу на спростування скарги суду не надано.

Отже, виходячи з викладеного, правові підстави скарги в частині скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000186 від 25.11.2024 перед судом доведено.

Щодо вимог скаржника зобов`язати дізнавача сектору дізнання провести досудове розслідування кримінального провадження належним чином із дотриманням вимог закону, залучити ОСОБА_3 до провадження № 0000186 як потерпілого, визнати бездіяльність, дізнавача сектору дізнання Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_7 за невиконання своїх обов`язків суд зазначає наступне.

Так, ч.2 ст. 307 КПК України містить вичерпний перелік вимог щодо ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.

Таким чином, зазначеною нормою процесуального закону визначений вичерпний перелік процесуальних рішень, які відносяться до компетенції слідчого судді при розгляді скарги на дії або бездіяльність слідчого та/або прокурора під час досудового розслідування.

Визнання дій (бездіяльності) слідчого та/або прокурора незаконними (протиправними), не входить до компетенції слідчого судді та виходить за межі його повноважень, а тому дані вимог суд вважає за можливе не вирішувати.

Таким чином, суд приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню,

При новому розслідуванні належить з`ясувати обставини про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів скаржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,304,307 КПК України, -

у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Постанову дізнавача сектору дізнання Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 25.11.2024 про закриття кримінального провадження № 0000186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя