печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в порядку ст.ст. 170, 174 КПК України, в якій просить скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.10.2024 у справі № 757/45037/24-к, в рамах кримінального провадження №0000537, на майно, яке було вилучено 25.07.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_6 , а саме на грошові кошти в сумі 5600 дол. США та 215000 грн.

В обґрунтування доводів клопотання зазначив, що арешт майна було накладено необґрунтовано та безпідставно, відносно ОСОБА_5 не здійснюється досудове розслідування та підозру не пред`явлено. Крім того, адвокат посилається на ту обставину, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.08.2024 у справі №757/37631/24-к зобов`язано компетентних посадових осіб ГСУ НП України повернути вилучені в ході обшуку грошові кошти, однак органом досудового розслідування вказані кошти повернуті не були, а в подальшому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.10.2024 у справі № 757/45037/24-к на грошові кошти накладено арешт.

Поруч з наведеним, адвокат зазначив, про законність походження арештованих грошових коштів.

В судовому засіданні адвокат клопотання підтримав з підстав у ньому зазначених.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, надходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000537 від 14.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 КК України.

25.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 757/31661/24-к, в рамках кримінального провадження № 0000537 від 14.03.2024, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_6 , в ході якого було вилучено грошові кошти в сумі 5600 дол. США та 215000 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 757/31661/24-к надано дозвіл на відшукання і вилучення, зокрема, коштів, лише на тих, на які не надано доказів правомірності їх походження.

Постановою слідчого від 25.07.2024 вилучене в ході обшуку грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

27.08.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду у м. Києві у справі № 757/37631/24-к задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 та зобов`язано компетентних осіб ГСУ НП України повернути ОСОБА_5 вилучені в ході обшуку 25.07.2024 грошові кошти.

09.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду у м. Києві у справі № 757/45037/24-к, в рамках кримінального провадження № 0000537 від 14.03.2024, накладено арешт на грошові кошти в сумі 5600 дол. США та 215000 грн., які було вилучено під час проведення обшуку 25.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_6 .

Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2024 про арешт майна, арешт було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Поруч з тим, п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, на даний час відносно ОСОБА_5 не здійснюється досудове розслідування і не пред`явлено підозру, будь-яких слідчих дій із останньою здійснено не було, до органу досудового розслідування вона не викликалась, що дає слідчому судді дійти висновку, що ОСОБА_5 відношення до розслідуваного кримінального правопорушення не має.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що в ході проведення обшуку та після виявлення вищезазначених грошових коштів, ОСОБА_5 повідомила, що дані грошові кошти були передані їй її батьками від продажу квартири, також було надано відповідні докази правомірності їх походження. Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу квартири та заявою матері ОСОБА_5 - ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Прокурором в судовому засіданні не було належним чином спростовано доводів адвоката щодо підстав для скасування арешту, таким чином не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Виходячи з викладеного, враховуючи долучені до клопотання матеріали, заслухавши пояснення адвоката та заперечення прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що наданими матеріалами доведено, що арешт накладено необґрунтовано, тому слідчий суддя вважає, що наявні підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.10.2024 у справі № 757/45037/24-к.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 174, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.10.2024 у справі № 757/45037/24-к, в рамках кримінального провадження №0000537, на майно, яке було вилучено 25.07.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності зареєстровано за ОСОБА_6 , а саме на грошові кошти в сумі 5600 дол. США та 215000 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1