УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року

м. Київ

справа № 568/2032/24

провадження № 51-156ска25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 січня 2025 року,

встановив:

Радивилівський районний суд Рівненської області звернувся до Рівненського апеляційного суду з поданням про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 568/2032/24 стосовно ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-32 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) на розгляд до іншого суду.

Рівненський апеляційний суд постановою від 07 січня 2025 року задовольнив подання місцевого суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 568/2032/24 стосовно ОСОБА_1 вирішив направити до Млинівського районного суду Рівненської області.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням апеляційного суду подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про перегляд постанови Рівненського апеляційного суду від 07 січня 2025 року.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Статтею 48 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на її основі і повинні відповідати їй (ст. 8 Основного Закону).

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження - лише у визначених законом випадках.

Ця норма кореспондує зі ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де визначено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 21 липня 2021 року № 5-р (ІІ)/2021 зазначив, що у КУпАП встановлено апеляційний перегляд, у разі оскарження, постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, в рамках чого можливим є як розгляд суті справи, так і виправлення допущених судом нижчої інстанції процесуальних помилок, тобто забезпечення перевірки як законності застосування адміністративних санкцій (стягнень), так і суті справи. Застосування припису ч. 10 ст. 294 КУпАПне призводить до порушення такої засади судочинства, як забезпечення у визначених законом випадках права на касаційне оскарження судового рішення, права на судовий захист, а отже, цей припис узгоджується з принципом «верховенства права» (правовладдя). Припис ч. 10 ст. 294 КУпАП не суперечить ч. 1 ст. 8, частинам 1, 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

КУпАП не передбачено можливості касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення. За правилами ст. 294 цього Кодексу постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у ст. 294 КУпАП відповідають визначеним Конституцією України основним засадам судочинства і є пропорційними та обґрунтованими.

Підстави і порядок перегляду Верховним Судом судових рішень у справах про адміністративні правопорушення передбачено лише главою 24-1 КУпАП. Єдиною підставою такого перегляду законодавець визнав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Крім того, ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, однак оскаржувана постанова до цього переліку не входить.

Відповідно до положень ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, ст. 424 КПК рішення судів у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову в відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, ст. 14, 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 294 КУпАП, статтями 424, 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 січня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4