КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-сс/824/1185/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2 Категорія: ст. 399 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою скаргу ОСОБА_3 задоволено частково та зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 23.09.2024 (вх. № 210440-23 від 26.09.2024), про що проінформувати заявника.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовлено, а саме в частині вимоги заявника щодо притягнення до відповідальності співробітника Офісу Генерального прокурора, на якого було розписано скаргу ОСОБА_3 на ім`я Генерального прокурора ОСОБА_4 від 23.09.2024 згідно до чинного законодавства, оскільки вирішення вказаного питання не входить до компетенції слідчого судді.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_3 просить на підставі ч. 1 ст. 7, ст. 24, п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 3 ч. 2 ст. 396, ч. 1 ст. 404, п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України відкрити апеляційне провадження та притягнути до відповідальності співробітника Офісу Генерального прокурора, на якого було розписано її скаргу на ім`я Генерального прокурора ОСОБА_4 від 23.09.2024 згідно до чинного законодавства.

Перевіривши апеляційну скаргу з додатками у порядку, визначеному ст.ст. 399, 422 КПК України, слід дійти висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2024, за наступним.

Як убачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2024, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково та зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 23.09.2024 (вх. № 210440-23 від 26.09.2024), про що проінформувати заявника.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовлено, а саме в частині вимоги заявника щодо притягнення до відповідальності співробітника Офісу Генерального прокурора, на якого було розписано скаргу ОСОБА_3 на ім`я Генерального прокурора ОСОБА_4 від 23.09.2024 згідно до чинного законодавства, оскільки вирішення вказаного питання не входить до компетенції слідчого судді.

Отже, скарга ОСОБА_3 розглянута слідчим суддею по суті вимог скарги за процедурою, визначеною ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Згідно норми ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, що знайшло своє відтворення і в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016, з послідуючими змінами.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному у Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується у порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальним законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості оскарження рішень суду, у даному провадженні виступає - Кримінальний процесуальний кодекс України.

Відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 Глави 26 КПК України.

Так, ч. 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Також визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституціним) згідно з рішенням Конституційного Суду 4-р(ІІ)2020 від 17.06.2020 положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зміст вказаної норми закону кореспондується з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України, які встановлюють перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Даний перелік є вичерпним і не передбачає можливості оскарження рішення, як у даному випадку, про відмову в задоволенні скарги в частині вимоги заявника щодо притягнення до відповідальності співробітника Офісу Генерального прокурора, на якого було розписано скаргу ОСОБА_3 на ім`я Генерального прокурора ОСОБА_4 від 23.09.2024 згідно до чинного законодавства, що не входить до повноважень і суду апеляційної інстанції, про що висунула вимогу ОСОБА_3 в апеляційній скарзі.

Як регламентовано ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

За викладеним, з огляду на те, що слідчим суддею постановлене рішення, що передбачене законом - п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, в аспекті положень ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді, зокрема, про часткову відмову у задоволенні скарги - апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, оскільки ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2024 в частині, яка не підлягає апеляційному оскарженню, то у відкритті провадження за скаргою слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, а апеляційну скаргу - надіслати особі, яка її подала, як на це вказують приписи ч. 5 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 в частині вимоги заявника щодо притягнення до відповідальності співробітника Офісу Генерального прокурора, на якого було розписано скаргу ОСОБА_3 на ім`я Генерального прокурора ОСОБА_4 від 23.09.2024 згідно до чинного законодавства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою ОСОБА_3 та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2