Дата документу 07.11.2024 Справа № 337/2631/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/2631/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/893/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 07 листопада 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст.480 КПК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції,

захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відео конференції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15 травня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, на підставі якого призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, на строк 13 (тринадцять) років із конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного його затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, ухвалено обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати та ухвали новий вирок, яким ОСОБА_6 по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з недоведеністю наявності в діях обвинуваченого складу цього правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник зазначає, що захист просив суд першої інстанції критично віднестись до сукупності доказів, наданих прокурором на підтвердження вини обвинуваченого.

Вважає, що показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суперечать один одному.

Крім того, жоден із вказаних свідків достеменно не знає склад сім`ї обвинуваченого, його матеріальний стан, не володіють інформацією чи чинився тиск на ОСОБА_6 окупаційною владою.

Невідомим залишилося те, хто саме з посадових осіб органів окупаційної влади спілкування з ОСОБА_6 , не надано також жодного оригіналу письмових доказів працевлаштування ОСОБА_6 в новоствореному на окупованій території правоохоронному органі.

Вважає, що докази з електронних носіїв соціальних мереж не можуть бути належними та допустимими, так як не надано інформації щодо верифікації адміністраторів телеграм каналів, походження інформації сумнівне.

Вказує, що всі свідки підтвердили, що ОСОБА_6 працював саме в правоохоронному органі, створеному окупаційною владою, та виконував виключно поліцейські функції. Інформації щодо прийняття участі обвинуваченого у незаконних військових формуваннях немає. Також не надано доказів участі ОСОБА_6 в каральних акціях щодо мирного населення на окупованих територіях та учасників спротиву окупаційній владі.

Отже, на думку захисника, не доведений факт добровільності зайняття ОСОБА_6 посади старшого зміни патрульних в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території. Сам факт військової агресії, знаходження її підзахисного на окупованій території, вкрай тяжка економічна ситуація вже є доказом перебування особи під психологічним тиском, що впливає на її волевиявлення.

Також, посилається на те, що під час судового розгляду не доведена суб`єктивна сторона злочину та об`єктивна сторона злочину.

Разом з тим, вказує, що досліджені судом електронні докази з додатку месенджер Telegram не підтверджують вину обвинуваченого. Під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено джерело походження відеозаписів, на яких зафіксовано електронні таблиці заробітних плат співробітників незаконного органу та інші відомості з приватних акаунтів.

Telegram не займається верифікацією особистих акаунтів.

Вважає, що продемонстровані в судовому засіданні відео не є допустимим доказом, оскільки є копією запису.

На думку апелянта, факти, зазначені як електронні докази, повинні підтверджуватися ланцюгом інших належних доказів у кримінальному провадженні. Саме працевлаштування особи може бути підтверджено первісними кадровими документами та документами бухгалтерського (податкового) обліку. Свідчення фізичних осіб також можуть бути належними доказами, але лише тих, які мають достовірну інформацію щодо предмету дослідження.

Згідно з вироком суду, згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09 грудня 1981 року №36/103, від 16 грудня 1970 року №2734 (ХХV) від 21 грудня 1965 року №2131 (ХХ), від 14 грудня 1974 року №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів зс рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Так, 24 лютого 2022 року, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, яке було захоплено 28 лютого 2022 року.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, в тому числі 07 лютого 2023 року Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який діє по теперішній час.

Починаючи з 28 лютого 2022 року, Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району Запорізької області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації .

Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року (в редакції від 07 травня 2022 року, далі за текстом Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Михайлівська селищна територіальна громада внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Після остаточної військової окупації частини міст Василівського району Запорізької області, представниками збройних формувань російської федерації фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Василівського району Запорізької області, представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення із числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів України, створили на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконний правоохоронний орган «Михайловский районный отдел полиции внутренних дел», а у подальшому відділ поліції №3 (дислокація смт. Михайлівка) Управління внутрішніх справ по м. Василівка та Василівському району Головного управління МВС по Запорізькій області (мовою оригіналу «Отдел полиции №3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» та розташовується за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт Михайлівка, вул. Святопокровська, буд. 8), на захопленій матеріально-технічній базі колишнього відділення банку ПАТ «Ощадбанк», наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення.

Так, встановлено, що не пізніше 01 квітня 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території окупованого зс рф смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, громадянин України ОСОБА_6 , діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, всупереч вимог діючого законодавства України, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб, із числа представників окупаційної влади смт. Михайлівка, та добровільно зайняв посаду інспектора з реєстрації вогнепальної та холодної зброї у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, який має назву «Отдел полиции №3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» та розташовується за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Михайлівка, вул. Свято-Покровська, буд. 8.

Обіймаючи зазначену посаду з початку квітня місяця 2022 року, ОСОБА_6 здійснював протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади на території смт. Михайлівка Запорізької області, окрім іншого, займався реєстрацією та перереєстрацією вогнепальної та холодної зброї за законодавством рф, приймав участь в пропагандистських заходах, спрямованих на видачу та перереєстрацію місцевими мешканцями особистої вогнепальної зброї, забезпечував охорону правопорядку під час проведення агітаційних заходів, спрямованих на підтримання іміджу окупаційної влади серед місцевого населення, та займався охороною ввіреної йому виборчої дільниці під час проведення незаконного референдуму відносно виходу Запорізької області із складу України та подальше включення її до складу рф.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченого на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглядалось у суді першої інстанції у порядку, передбаченому главою 24-1 Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури "in absentia" припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні "Медєніца проти Швейцарії" Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії"). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа "Шомоді проти Італії"), є необґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

У цьому провадженні вказаних вимог було дотримано як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а також апеляційного провадження, що стороною захисту не заперечується та не спростовано.

Зокрема, повістка про виклик обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції була опублікована у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» випуск №220 від 30 жовтня 2024 року; повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження також розміщено на офіційному веб-сайті Судової влади.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає. Суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Як зазначено вище, судовий розгляд зазначеного провадження здійснювався за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_6 у спеціальному судовому провадженні, рішення про проведення якого було прийняте з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, знає про розпочате щодо нього кримінальне провадження та переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України (смт. Михайлівка), з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження).

У зв`язку з цим, обвинувачений ОСОБА_6 не був допитаний судом в якості обвинуваченого по суті висунутого йому обвинувачення.

Разом з тим, судом при проведенні спеціального судового провадження були виконані вимоги, передбачені статтею 297-5 КПК України.

Захист обвинуваченого за призначенням здійснював фахівець в галузі права - адвокат ОСОБА_8 .

В судовому засіданні був допитана свідок ОСОБА_9 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона є мешканкою смт.Михайлівка Запорізької області. На початку березня 2022 року російські війська окупували смт.Михайлівку. Російські військові зайняли приміщення податкової інспекції, як приміщення так званої «народної міліції». ОСОБА_6 встановлював комендантську годину, доводив це до відома мешканців смт.Михайлівка. Вона бачила, як він патрулював в парку, був одягнений в чорний одяг, мав при собі дубинку. 09 травня Гостіщев видавав георгіївські стрічки, забезпечував порядок. ОСОБА_6 пішов співпрацювати добровільно, нікого не примушували працювати в так званій «народній міліції». ОСОБА_6 проводив агітацію населення за російську федерацію. ОСОБА_6 працював міліціонером в народній міліції. Влітку 2022 року вона виїхала з смт.Михайлівка до м.Запоріжжя.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він є мешканцем смт. Михайлівка та знайомий з ОСОБА_6 , оскільки той працював в магазині будівельних матеріалів, а він робив у себе вдома ремонт. На початку березня 2022 року російські війська окупували смт.Михайлівку. В травні 2022 року він дізнався, що ОСОБА_6 зайняв посаду інспектора за обігом зброї у сфері дозвільної системи, яку займав раніше він. Він бачив ОСОБА_6 неодноразово біля приміщення колишнього банку. ОСОБА_6 виконував поліцейські функції. Бачив ОСОБА_6 в приміщені так званої «народної міліції», яке розташоване в колишньому приміщені «Ощадбанку», бо приходив туди до заарештованого товариша, приносив йому їжу та одяг. ОСОБА_6 виходив з кабінету з робочих питань. Це було в липні 2022 року. Там відбувався звичайний робочий процес. Йому не відомо, чи примушували ОСОБА_6 зайняти цю посаду. З смт.Михайлівка він виїхав 26 вересня 2022року.

За змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 20 лютого 2023 року зафіксованого за допомогою цифрової відеокамери та відтвореного у судовому засіданні (який використаний судом в якості доказу в порядку, передбаченому ч.11 ст.615 КПК України), свідок повідомив про працевлаштування мешканців смт.Михайлівка Запорізької області до так званої «народної міліції», та, серед іншого, про те, що від знайомих йому відомо, що ОСОБА_12 працює в «народній міліції».

Крім того, в судовому засіданні дослідженні такі документи:

- протокол огляду від 12 січня 2023 року з фототаблицею, додатком до протоколу огляду, який міститься на DVD-R диску, інформації розміщеної в публікаціях на інформаційному каналі створеному у додатку «Telegram»: « ОСОБА_13 » який має посилання «https://t.me/mihnovosti», відносно незаконно створеного органу-мовою оригіналу «Отдел полиции №3 с дислокацией в пгт.Михайловка УВД по г.Васильевка и Васильевскому району»;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 квітня 2022 року, відповідно до якого свідку ОСОБА_9 надано для впізнання фототаблицю з 4 фотознімками осіб чоловічої статті. Свідок ОСОБА_9 вказала на фото №1 та повідомила, що на фотознімку №1 впізнала ОСОБА_6 ;

- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 10 листопада 2022 року реєстр. №59/14-531т з додатком до протоколу огляду - оптичному носії DVD-R диску, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2022 року (дозвіл на використання надано ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 19 квітня 2023 року), під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії було знято інформацію з електронних комунікаційних мереж мобільного телефонного номеру НОМЕР_1 , месенджером «Telegram», ID 344579379 користується громадянин рф ОСОБА_14 ,у якого в чаті з спілкуванням з іншими особами міститься інформація, а саме (мовою оригіналу) - «Список сотрудников май 2022. Главное управление МВД в Запорожской области» ,яка підтверджує факт добровільного зайняття ОСОБА_6 посади (мовою оригіналу): «інспектор по регистрации огнестрільного и холодного оружия » у незаконному правоохоронному органі (мовою оригіналу) - «Отдел полиции №3 с дислокацией в пгт.Михайловка УВД по г.Васильевка и Васильевскому району» з окладом 45 000, 00 рублів, зазначеному (мовою оригіналу) -Ведомость на заработанную оплату за апрель 2022г.».

- протокол огляду від 10 квітня 2023 року оптичного носія DVD-R диску за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 13 листопада 2022 року реєстр. №59/14-1031т з додатком до протоколу огляду - оптичному носії DVD-R диску, відповідно до яких міститься файловий масив «Референдум» з електронною інформацією профілю під логіком «Leon», месенджеру «Telegram»,зареєстрованому на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ,яким особисто користується громадянин України ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 який займає посаду у незаконному правоохоронному органі створеному на тимчасово окупованій території м.Енергодар Запорізької області, який містить службовий документ збройних формувань російської федерації (мовою оригіналу) «Расстановка личного состава ВУМВД России в Запорожской области, ГУВД по Запорожской области и заинтересованных силових структур (УФС ВНГ России, МЧС России и Военной полиции ВС России) задействованного на охрану общественного порядка в период проведения Референдума на территории Запорожской области» з інформацією щодо адрес незаконно створених на тимчасово окупованій території Запорізької області виборчих дільниць для проведення 23-27 вересня 2022 незаконного референдуму щодо нібито входження Запорізької області до складу держави-агресора російської федерації, їх голів, а також співробітників незаконного правоохоронного органу т.зв. «ГУВД по Запорожской области», створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області, де під порядковим номером 112 зазначено виборчу дільницю №132, яка розташована на території смт.Михайлівка, вул.Мічуріна, 57, та відомості про їх голів, відповідальних за проведення незаконного референдуму, а також співробітників незаконного правоохоронного органу т.зв. «ГУВД по Запорожской области», які здійснювали охорону громадського порядку під час проведення референдуму, в тому числі ОСОБА_6 .

Отже, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом підтверджується те, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, добровільно зайняв посаду інспектора з реєстрації вогнепальної та холодної зброї у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, який має назву «Отдел полиции №3 (дислокация пгт.Михайловка) УВД по г.Васильевка и Васильевскому району».

Вказаний факт підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які узгоджуються з письмовими доказами, зокрема з відомостями з протоколів впізнання особи за фотознімками, протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж.

Показання, надані свідками, є логічними та такими, що не суперечать зібраним у кримінальному провадженні доказам та фактичним обставинам справи, встановленим в ході судового розгляду.

Вказані свідки підтвердили як факт перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, так і обставини вступу ОСОБА_6 на службу до міліції окупаційної влади, що зокрема підтверджено і свідком ОСОБА_10 , який окрім іншого підтвердив, що особисто бачив ОСОБА_6 в приміщенні так званої «народної міліції», який виходив з кабінету по робочим питанням. Також, свідки підтвердили наявність можливості виїхати з тимчасово окупованої території і ті обставини, що ОСОБА_6 мав таку можливість, що в свою чергу підтверджує добровільність дій ОСОБА_6 .

Окрім того, згідно з протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 10 листопада 2022 реєстр. №59/14-531т з додатком до протоколу огляду оптичному носії DVD-R диску, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії було знято інформацію з електронних комунікаційних мереж мобільного телефонного номеру НОМЕР_1 , месенджером «Telegram», ID 344579379 користується громадянин рф ОСОБА_14 , у якого в чаті з спілкуванням з іншими особами міститься інформація, а саме мовою оригіналу - «Список сотрудников май 2022. Главное управление МВД в Запорожской области», яка підтверджує факт добровільного зайняття ОСОБА_6 посади (мовою оригіналу): «інспектор по регистрации огнестрільного и холодного оружия » у незаконному правоохоронному органі мовою оригіналу - «Отдел полиции №3 с дислокацией в пгт.Михайловка УВД по г.Васильевка и Васильевскому району» з окладом 45000,00 рублів, зазначеному (мовою оригіналу) - Ведомость на заработанную оплату за апрель 2022г. ».

Також, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінувалось обвинуваченому, підтверджується відомостями з протоколу огляду від 10 квітня 2023 року оптичного носія DVD-R диску за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 13 листопада 2022 року реєстр. №59/14-1031т з додатком до протоколу огляду - оптичному носії DVD-R диску.

Так, згідно з вказаними протоколом, на оптичному носії DVD-R диску міститься файловий масив «Референдум» з електронною інформацією профілю під логіком «Leon», месенджеру «Telegram»,зареєстрованому на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , яким особисто користується громадянин України ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займає посаду у незаконному правоохоронному органі створеному на тимчасово окупованій території м.Енергодар Запорізької області, який містить службовий документ збройних формувань російської федерації (мовою оригіналу) «Расстановка личного состава ВУМВД России в Запорожской области, ГУВД по Запорожской области и заинтересованных силових структур (УФС ВНГ России, МЧС России и Военной полиции ВС России) задействованного на охрану общественного порядка в период проведения Референдума на территории Запорожской области» з інформацією щодо адрес незаконно створених на тимчасово окупованій території Запорізької області виборчих дільниць для проведення 23-27 вересня 2022 незаконного референдуму щодо нібито входження Запорізької області до складу держави-агресора російської федерації, їх голів, а також співробітників незаконного правоохоронного органу т.зв. «ГУВД по Запорожской области», створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області, де під порядковим номером 112 зазначено виборчу дільницю №132, яка розташована на території смт.Михайлівка, вул.Мічуріна, 57, та відомості про їх голів, відповідальних за проведення незаконного референдуму, а також співробітників незаконного правоохоронного органу т.зв. «ГУВД по Запорожской области», які здійснювали охорону громадського порядку під час проведення референдуму, в тому числі ОСОБА_6

Стосовно версії сторони захисту щодо відсутності доказів добровільності зайняття ОСОБА_6 інспектора з реєстрації вогнепальної та холодної зброї у незаконному правоохоронному органі, то така версія спростовується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів, які досліджені судом та яким надана належна оцінка, в тому числі і свідків, які є очевидцями події.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи захисника про те, що обвинувачений міг погодитись на співпрацю з окупаційною владою у зв`язку із вкрай тяжкою економічною ситуацією.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що такі твердження спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Враховуючи вищевикладене, є доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території смт Михайлівка Василівського району Запорізької області, здійснював протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади на території смт.Михайлівка Запорізької області, окрім іншого, займався реєстрацією та перереєстрацією вогнепальної та холодної зброї за законодавством рф, приймав участь в пропагандистських заходах, спрямованих на видачу та перереєстрацію місцевими мешканцями особистої вогнепальної зброї, забезпечував охорону правопорядку під час проведення агітаційних заходів, спрямованих на підтримання іміджу окупаційної влади серед місцевого населення, та займався охороною ввіреної йому виборчої дільниці під час проведення незаконного референдуму відносно виходу Запорізької області із складу України та подальше включення її до складу рф.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Свої висновки суд належним чином вмотивував в оскаржуваному вироку та з цими висновками повністю погоджується колегія суддів.

Таким чином, доводи захисника щодо недоведеності складу вищевказаного злочину в діях його підзахисного, є безпідставними та спростовуються наявними в справі доказами.

Всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника, були перевірені судом першої інстанції та на ці доводи надана аргументована та змістовна відповідь у вироку.

Наявні в справі докази у їх сукупності вказують на невимушеність поведінки обвинуваченого, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій, а доводи захисника про протилежне ґрунтуються на припущеннях.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , вчиняючи дії, вказані в обвинувальному акті та у вироку суду, діяв не добровільно.

Вважати показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 неналежними та недопустимими доказами, як про це просить захисник, жодних підстав немає.

Показання вказаних осіб повністю узгоджуються з іншими доказами і на їх спростування стороною захисту жодних доказів не надано.

З доводами захисника про те, що досліджені судом електронні докази є електронною інформацією без ознаки саме доказу, колегія суддів також не погоджується і звертає увагу на те, що вказані докази отримані органом досудового розслідування за результатами здійснення негласних слідчих (розшукових) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем, які проведені у відповідності з вимогами закону.

Також, безпідставними є доводи апелянта про те, що продемонстровані в судовому засіданні відео не є допустимим доказом, оскільки є копією запису.

Такі доводи були предметом перевірки під час судового розгляду та при ухваленні оскаржуваного вироку, та суд першої інстанції дійшов висновку, що під час дослідження наведеної інформації не установлено даних про те, що відео- інформація є непослідовною чи переривається.

Судом перевірялись такі доводи сторони захисту та зазначено, що отримана інформація є достовірною, узгоджується з іншою сукупністю доказів, і за таких обставин, не викликає сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності - достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного тощо.

Свої висновки в частині призначеного покарання суд також належним чином вмотивував у вироку.

Підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання колегія суддів не убачає.

Колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі захисника не наведено переконливого обґрунтування на спростування висновків суду, викладених у вироку, а тому вказана скарга задоволенню не підлягає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2024 року, яким ОСОБА_6 , визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4