Провадження № 1-кп/524/288/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника ювенальної превенції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001779 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, освіта середня, студента КрНУ ім. М. Остроградського, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В період часу з 22 год 00 хв 07.08.2024 по 13 год 00 хв 08.08.2024 (точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: м. Кременчук, вул. Європейська 76-А, побачив біля вказаного будинку мопед «Suzuki Lets», 1996 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , після чого у останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, належним ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , розуміючи, що він не мав ані дійсного, ані уявного права на користування транспортним засобом, скориставшись відсутністю господаря мопеду «Suzuki Lets» 1996 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`ємом двигуна 49 куб. см., що перебував у технічно справному стані, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до вказаного транспортного засобу, неустановленим способом привів мопед у рух, чим незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом. У подальшому ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину та розпорядився вказаним мопедом на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 16 483 грн 77 коп.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, у період часу з 00 год 00 хв по 13 год 00 хв 12.08.2024 (точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля приміщення гаражу навпроти будинку № 99 по вул. Героїв Маріуполя в м. Кременчуці побачив біля вказаного гаражу мотоцикл VDV TEKKEN 250, чорного кольору з помаранчевими вставками, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , у технічно справному стані, після чого у останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, належним ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , розуміючи, що він не мав ані дійсного, ані уявного права на користування транспортним засобом, скориставшись відсутністю господаря мотоциклу VDV TEKKEN 250, чорного кольору з оранжевими вставками, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , що перебував у технічно справному стані, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, підійшов до вказаного транспортного засобу, неустановленим способом привів мотоцикл у рух, чим незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом. У подальшому ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину та розпорядився вказаним мотоциклом на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 66 475 грн 44 коп.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом та за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

24.03.2025 між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності його законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.1 ст. 286 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 рік, за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 рік 6 місяців без конфіскації майна та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим буде призначено остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 рік 6 місяців без конфіскації майна, з покладенням обов`язків, передбачених 59-1 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , відповідно до яких останні надали письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у судове засідання не прибули, направили до суду заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому вищезазначена угода обвинуваченим була укладена з прокурором в її присутності добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним в присутності його законного представника та захисника, добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 286, ч.2 ст. 286 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та тяжкими злочинами, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілими письмових згод прокурору на укладання ними угоди. Прокурором надано заяви потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , відповідно до яких вони надають згоди на укладання угоди між прокурором та обвинувачених, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.09.2024, 30.09.2024 на тимчасово вилучене майно підлягають скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд розподіляє на спідставі ст.. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_3 , укладену 24 березня 2025 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді:

-за ч.1 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік;

-за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 6 (місяців) без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 6 (місяців) без конфіскації майна.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.09.2024, 30.09.2024 на тимчасово вилучене майно скасувати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на суму 6135,48 грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази: мопед «Suzuki Lets» 1996 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ключі з брилком повернути ОСОБА_8 ; мотоцикл VDV TEKKEN 250, чорного кольору з помаранчевими вставками, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 повернути ОСОБА_9 ; 10 недопалків знищити; штани спортивні чорного кольору з підтяжками, спортивну кофту чорного кольору з полосками на рукавах, шолом чорного кольору, два передніх дзеркала від мотоцикла, окуляри чорного кольору, деталь від шолома повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10