Провадження № 1-кс/686/103/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003969,

встановила:

31.12.2024 прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на речі, вилучені під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , а саме на: банківську картку «MonoBank» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , грошові кошти у загальній сумі 21 грн. 50 коп. (монети номіналом 10 грн. - 2 шт., 1 монету номіналом 1 грн. - 1 шт., монету номіналом 50 коп. - 1 шт.), із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ними, із метою забезпечення збереження їх як речових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у клопотанні прокурора міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора та власника майна. Вимоги клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечив.

Захисник підозрюваного при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора, належним чином повідомленого про дату та час судового розгляду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Слідчою суддею установлено, що СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003969 від 30.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.12.2024 ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

У ході проведення обшуку затриманого ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: банківську картку «MonoBank» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 та грошові кошти у загальній сумі 21 грн. 50 коп. (монети номіналом 10 грн. - 2 шт., 1 монету номіналом 1 грн. - 1 шт., монету номіналом 50 коп. - 1 шт.).

Указані грошові кошти та банківську картку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні постановою слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 30.12.2024, оскільки існують підстави уважати, що указані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку з цим, відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно вимогам частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу; тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Речі, вилучені 30.12.2024 у ході особистого обшуку ОСОБА_4 під час його затримання у порядку ст. 208 КПК України, а саме грошові кошти у загальній сумі 21 грн. 50 коп. відповідають критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що грошові кошти могли, ймовірно, бути набуті внаслідок збуту психотропних речовин.

Окрім того, слідчою суддею з`ясовано, що 31.12.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а відповідно до положень п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідча суддя уважає за необхідне накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти у загальній сумі 21 грн. 50 коп. (монети номіналом 10 грн. - 2 шт., 1 монету номіналом 1 грн. - 1 шт., монету номіналом 50 коп. - 1 шт.).

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Клопотання у частині накладення арешту на банківську картку банківську картку «MonoBank» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Банківська платіжна картка «MonoBank» лише пов`язана із рахунком, що належить держателю картки, проте власником такої картки є банк-емітент, що випустив картку. Цей платіжний засіб є особливим видом банківських розрахункових документів і призначений для оплати покупок товарів чи послуг, оплати інших зобов`язань та отримання готівки з банківських рахунків.

Вилучення у ОСОБА_4 банківської платіжної картки позбавляє його права отримувати та використовувати належні йому грошові кошти.

Інформацію про рух коштів по відповідному рахунку, що належать держателю банківської платіжної картки, орган досудового розслідування може отримати із дотриманням вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому вилучення картки є передчасним.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідча суддя -

постановила:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на: грошові кошти у загальній сумі 21 грн. 50 коп. (монети номіналом 10 грн. - 2 шт., 1 монету номіналом 1 грн. - 1 шт., монету номіналом 50 коп. - 1 шт.).

У задоволенні решти клопотання, - відмовити.

Виконання ухвали доручити слідчому ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя