Справа № 703/1558/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Сміла кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2024 під №0001064

про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець м. Ватутіно Звенигородського району Черкаської області, пенсіонер, депутат 8-го скликання Тернівської сільської ради ОТГ, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а проживає за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

у с т а н о в и в :

У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, з позицією якого погодилися представник потерпілого, обвинувачений та його захисник, заявив про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зважаючи на його підсудність Смілянському міськрайонному суду Черкаської області та відсутність підстав для закриття чи зупинення провадження, а також про доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь на обвинуваченого.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 315 КПК України передбачено, що якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Кримінальне провадження належить до підсудності Смілянського міськрайонного суду відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, істотних порушень вимог КПК України при складанні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню обвинувального акту до судового розгляду, судом не встановлено, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст. 314 КПК України відсутні, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За нормами ч. 1, ч. 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

У підготовчому судовому засіданні, згідно ч.5 ст.314 КПК України, суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до вимог ст. 27 КПК України кримінальне провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні, а згідно з приписами ч. 1 ст. 31 КПК України - суддею одноособово. Отже пов`язані з підготовкою до судового розгляду кримінального провадження питання, що передбачені ст. 315 КПК України вирішені, підготовчі дії виконані, тому перешкоди для призначення судового розгляду відсутні.

Під час підготовчого судового засідання прокурор звернувся із письмовим клопотанням про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що він 24.12.2024 близько 01-40 год, на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , в ході сварки із ОСОБА_7 , на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, умисно наніс останньому один удар ножем в область живота, чим завдав потерпілому тілесне ушкодження у виді проникаючого в черевну порожнину поранення передньої черевної стінки з ушкодженням клубової кишки та внутрішньо-черевною кровотечею, що згідно із висновком судово-медичної експертизи від 31.01.2025 №02-01/69 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який в подальшому продовжено, останній раз ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2025 до 25.03.2025 включно.

Клопотання обґрунтоване тим, що причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджена зібраними у кримінальному провадженні доказами, існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а це може стати підставою та мотивом для його ухилення від суду. Перебуваючи на волі, обвинувачений може чинити спроби незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які судом не допитані, з метою схилити їх до дачі неправдивих показань, щоб зменшити або взагалі уникнути відповідальності за вчинений злочин, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності. У зв`язку з тим, що обвинувачений не порушував умов застосованого щодо нього запобіжного заходу, клопотав про продовження строку домашнього арешту, однак обмеживши його дію виключно в нічний час доби.

Захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Санкцією частини статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Клопотання сторони обвинувачення обґрунтоване посиланням на ч. 2 ст. 181 КПК України про те, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для позбавлення особистої свободи, проте, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оцінюючи даний ризик щодо ОСОБА_5 , суд звертає увагу на наявність в нього достатньо міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання, що полягають в наявності в нього постійного місця проживання, виконанні громадських обов`язків як депутата сільської ради. Вказані обставини в сукупності, зважаючи на вік обвинуваченого ОСОБА_5 , свідчать, що ризик його ухилення від суду хоча і не виключений повністю, проте не є значним.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та їх дослідження, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

В силу вимог ст. 290 КПК України, сторона захисту, у тому числі обвинувачений, отримали доступ до матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 обізнаний про перелік свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, їх особисті дані. При цьому приймається до уваги, що на даний час в справі здійснюється підготовче провадження, відтак судом дослідження доказів, в тому числі і допити потерпілого, свідків не здійснено.

Таким чином, ризики, передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, хоча й суттєво зменшились.

Водночас, суд критично відноситься до доводів сторони обвинувачення про факти притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності в минулому.

Хоча такі відомості наведені прокурором для надання додаткової характеристики особи обвинуваченого, а саме його схильності до протиправної поведінки, однак не можуть бути прийняті до уваги судом відповідно до положень ст. 89 КК України.

Відповідно до правової позиції, сформульованої Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 27.09.2018 в справі №647/1831/15-к, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Інших обставин, які б вказували на існування у поведінці обвинуваченого ОСОБА_5 ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не наведено, у зв`язку із чим даний ризик не доведений.

Судом також враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із насильством, з метою уникнення ризиків, встановлених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що стороною обвинувачення доведено обґрунтованість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на нього зобов`язань, які мають забезпечити виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Водночас суд погоджується із доводами сторони обвинувачення, що протягом часу застосування щодо нього домашнього арешту, ОСОБА_5 своєю поведінкою довів, що не має наміру ухилятися від суду та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку із чим дію застосованого щодо нього запобіжного заходу належить обмежити нічним часом доби.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 314, 314-1, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15-00 год 03.04.2025 в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за адресою м. Сміла, вул. Соборна, 94.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту на два місяці - до 24.05.2025 включно.

Заборонити ОСОБА_5 протягом строку дії цієї ухвали залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 в нічний час доби (з 22-00 год до 06-00 год), без дозволу прокурора або суду, за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану, а також необхідності прибуття за викликом прокурора, суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у період строку дії запобіжного заходу наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді, суду;

2) повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання/роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_5 , повідомити про це прокурора та суд.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Доручити Черкаському районному відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області скласти та надати до суду у строк до 17.04.2025 року досудову доповідь стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Зобов`язати представників органу пробації невідкладно повідомляти суд про наявність або виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють підготовку або своєчасне подання досудової доповіді.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Повний текст ухвали складений 25.03.2025.

Головуючий ОСОБА_1