Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/109/25
УХВАЛА

Іменем України

16.01.2025 рокум. Долинська

Слідчий суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 22 жовтня 2024 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 382 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 (далі слідчий) звернувся до слідчого судді з цим клопотанням, погодженим з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем та проходячи службу у військовій частині НОМЕР_1 , будучи визнаним винним постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 9 лютого 2023 року у справі № 388/35/23 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, достовірно знаючи про наявність цієї постанови, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також будучи засудженим вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України до одного року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю два роки, а також покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, який ніким не був оскаржений у встановленому законом порядку та набрав законної сили, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України відповідно до якої, судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду та продовжив керувати транспортним засобом за таких обставин: 22 жовтня 2024 року приблизно о 14:50 годині на автомобілі М-21412-01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по провулку Петра Калнишевського в м. Долинській Кропивницького району Кіровоградської області та був помічений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та зупинений біля домоволодіння № 9 по провулку Петра Калнишевського в м. Долинській Кропивницького району Кіровоградської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме на підставі ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

22 жовтня 2024 року під час огляду місця події виявлено та вилучено автомобіль М-21412-01, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Слідчий просить застосувати арешт вищезазначеної речі з підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, однак надіслав до слідчого судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак надіслав до слідчого судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить вирішити клопотання згідно з діючим законодавством.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, дійшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 22 жовтня 2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000360, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 382 КК України, тобто дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Зміст клопотання слідчого та додані до нього матеріали не містять будь-яких рішень про наявність у кримінальному провадженні підозрюваних осіб.

Протоколом огляду місця події від 22 жовтня 2024 року на місці події виявлено та вилучено: автомобіль М-21412-01, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.

За змістом п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Зважаючи на вищезазначені положення, ОСОБА_5 є тим суб`єктом, який може брати участь у кримінальному провадженні як третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Постановою слідчого дізнавача від 24 жовтня 2024 року вищезазначену річ визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом чч 2-6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що вилучений протоколом огляду місця події від 22 жовтня 2024 року автомобіль має ознаки речового доказу. Ця річ постановою слідчого від 24 жовтня 2024 року визнана речовим доказам у кримінальному провадженні.

Аналізуючи вищезазначене, існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучена річ щодо якої вирішується питання про арешт, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речового доказу, а також неможливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі, речі щодо якої вирішується питання про арешт, ця річ підлягають арешту.

З огляду на вказане, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 22 жовтня 2024 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 382 КК України, про арешт майна.

Накласти арешт шляхом вилучення для зберігання на території Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за адресою: проспект Інженерів, 1, м. Кропивницький на таку річ: автомобіль М-21412-01, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1