Справа №211/7746/24 Провадження № 1-кп/211/718/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001512 від 03.12.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 27.02.1996 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджено за ст. 141 ч. 2 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 11.09.1996 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджено за ст. 141 ч. 2 КК України 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 43 КК України частково приєднано покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 27.02.1996 та остаточного призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- 22.12.1999 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджено за ст. 140 ч. 2 КК України 1 рік позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 43 КК України частково приєднано не відбутий строк 10 місяців за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.09.1996 та остаточного призначено покарання у вигляді 1 року 10 місяців позбавлення волі;

- 14.02.2002 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 16.11.2006 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджено за ст.ст. 185 ч. 2, 309 ч. 1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 13.08.2008 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджено за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбутий строк за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.11.2006 та остаточного призначено покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі;

- 29.10.2008 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджено за ст. ст. 185 ч. 3, 246, 70 КК України 3 роки 9 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано не відбутий строк за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 13.08.2008 та остаточного призначено покарання у вигляді до 3 років 10 місяців позбавлення волі;

- 16.02.2009 вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано не відбутий строк за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого рогу Дніпропетровської області від 29.10.2008 та остаточного призначено покарання у вигляді 3 років 11 місяців позбавлення волі;

- 17.04.2012 вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 07.05.2013 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбутий строк за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2012 та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі. 28.08.2015 звільнений умовно-достроково із Солонянської ВК (№21) ДПтС України в Дніпропетровській області на підставі ч. 1 ст. 81 КК Україна згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17.08.2015 на не відбутий строк 9 місяців 7 днів.

- 26.06.2017 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 12.03.2020 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 22.06.2021 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 23.06.2022 ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку;

- 02.08.2022 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 357 ч. 3 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., який 23.11.2023 року сплачено;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_6 28 листопада 2024 приблизно у другій половині дня, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у коридорі вищевказаної квартири помітив велосипед двоколісний дитячий марки Corso Tayger 18" синього кольору, після чого у ОСОБА_6 виник намір на таємне, викрадення вказаного велосипеда.

Надалі ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди власнику майна ОСОБА_7 та бажаючи настання саме таких наслідків, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_7 , викрав велосипед двоколісний дитячий марки Corso Tayger 18" синього кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5473/24 від 09.12.2024 становить 4753,80 гривень.

Надалі, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 4753,80 гривень.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

По кримінальному провадженню №0001512 від 03.12.2024 між обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 12.12.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 4 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор просила затвердити угоду, укладену між нею та ОСОБА_6 , яку 12.12.2024 року вони підписали добровільно, їй зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілої ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12.12.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001512 від 03.12.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: велосипед двоколісний дитячий марки Corso Tayger 18" синього кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 вважати переданим за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 19.12.2024 у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1