Справа № 461/7580/24
Провадження № 1-кс/461/962/25
УХВАЛА

іменем України

12.02.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2024 року,(справа № 461/7580/24, провадження № 1-кс/461/5879/24), якою клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000715 від 10.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, було задоволено, та накладено арешт на 177 купюр номіналом 100 доларів США ( з них 52 купюри старого зразка та 125 нового зразка); 4 купюри номіналом 50 доларів США; 40 купюри номінал 500 гривень; 4 купюри номіналом 1000 гривень.

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що СУ ГУ НП у Львівській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000715 від 10.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Стверджує, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області в ході проведення обшуку вилучено 177 купюр номіналом 100 доларів США ( з них 52 купюри старого зразка та 125 нового зразка); 4 купюри номіналом 50 доларів США; 40 купюри номінал 500 гривень; 4 купюри номіналом 1000 гривень, з яких її власністю є: 134 купюри номіналом 100 доларів США.

27 вересня 2024 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова накладено арешт на вилучений в ході проведення огляду місця події речові докази, серед яких 134 купюри номіналом 100 доларів США.

Стверджує, що вищезазначені грлшові кошти є її власністю а вона не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, вказані грошові кошти не здобуті злочинним шляхом, а тому підлягають поверннню власнику. Стверджує, що відсутні підстави для арешту вказаних грошових коштів, та такий арешт є неспівмірним обтяженням для їх власника, та відпала потреба у їх арешті.

Просить постановити ухвалу, якою скасувати арешт на 134 купюри номіналом 100 доларів США, та повернути їх ОСОБА_3 ..

У судове засідання представник заявника адвокат ОСОБА_5 мала намір доєднатися в режимі відеоконференцзв`язку, однак у зазначений час на зв`язок не вийшла, причини неявки не повідомила. Неявка заявника та представника заявника у судове засідання не перешкоджає слдічому судді розгляду вказаного клопотання по суті.

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву від 12.02.2025 р., в якій клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з вказаних грошових коштів заперечив, та пояснив, що зазначені грошові кошти ймовірно є предметом злочину пердбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, визнані речовими доказами у справі та орган досудового розслідування планує проведення ряду необхідних слідчих дій для встановлення законності їх походження, у випадку скасування такого арешту це унеможливить їх проведення. Також повідомив, що є всі підстав вважати, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_6 який на думку органу досудового розслідування, входить в склад злочинної групи, та йому планується оголошення підозри за ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, а тому скасування арешту є недоцільним. Просив проводити розгляд вказаного клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до переконання, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП у Львівській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000715 від 10.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області в ході проведення обшуку вилучено в тому числі: 134 купюри номіналом 100 доларів США.

27 вересня 2024 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова накладено арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події речові докази, серед яких: 134 купюри номіналом 100 доларів США.

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, з метою проведення ряду слідчих дій.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що заявником не підтверджено жодним доказом того, що відпала потреба у накладенні вказаного арешту на вказані грошові кошти, в межах вказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Крім того, встановлено, що завник ОСОБА_3 не працює, та в матеріалах клопотання відстуні докази належності вказаних грошових коштів саме заявниці. ОСОБА_3 .

Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено, що станом на день звернення до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту вищезазначених грошових котівз ними було проведено усі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим відпала б необхідність у подальшому арешті. Крім того, оскільки за даними органу досудового розслідування вказані арештова грошові кошти є предметом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, то скасування арешту на них не відповідає вимогам КПК України.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч.1, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказані грошові кошти було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку. Також заявником не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті грошових коштів, внаслідок проведення всіх необхідних слідчих дій по справі.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як наведено вище, згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказані грошові кошти було накладено необгрунтовано, помилково чи з порушенням вимог КПК України,

Оскільки кримінальне провадження на даний час триває, з метою збереження важливого речового доказу, вважаю за доцільне та необхідне залишити арешт в силі.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для скасування арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000715 від 10.07.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, з 134 купюри номіналом 100 доларів США, та повернення їх ОСОБА_3 , та задоволення клопотання, оскільки доводи заявника не спростовують подальшу доцільність у застосуванні арешту майна та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1