УХВАЛА

Іменем України

11.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства,

в с т а н о в и в :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) щодо засудженого ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання, матеріали справи містять його заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Представник ДУ «ЖВК (№ 4)» подав заяву, вказавши, що подання підтримує, судове засідання просить проводити у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти подання та декриміналізації кількох епізодів, а в решті вирок суду просив залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначено у виді 2 років позбавлення волі. В силу ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбуття покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Задоволено цивільний позов, вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року ОСОБА_3 вчинив кілька епізодів крадіжок майна: 1) 27.06.2016 на суму - 6645 грн.; 2) 02.11.2017 на суму 181,38 грн.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360, ч. 2 ст. 360, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і призначено покарання: - за ст. 128 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі, - за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі; - за ч. 1 ст. 360 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, - за ч. 2 ст. 360 КК України у виді 3 (трьох) років і 3 (трьох) місяців позбавлення волі, - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, - за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі, - за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, визначено остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого у виді 5 (п`яти) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2020, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 визначено обраховувати починаючи з 03.06.2024. Зараховано ОСОБА_3 у строк покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України попереднє ув`язнення за період з 18.08.2023 по 02.06.2024 включно. Вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення

Згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2024 ОСОБА_3 вчинив кілька епізодів крадіжок майна:

1) з 03.02.2021по 04.02.2021 року на суму 26198,17 грн.;

2) 21.01.2022 року на суму 830 грн.;

3) 24.01.2022 на суму 296,22 грн.;

4) 11.02.2022 на суму 1079,22 грн.

5) 23.02.2022 року на суму 11010,25 грн.

6) 04.04.2022 року на суму 6477,30 грн.;

7) 08.04.2022 року на суму 23875,73 грн.;

8) 04.05.2022 року на суму 1380,10 грн.

9) 09.05.2022 року о 04-00 год. на суму 922,95 грн.;

10) 09.05.2022 року о 07-00 год. на суму 6045,48 грн.;

11) 18.05.2022 року на суму 830,01 грн.;

12) 18.05.2022 року на суму 21068,17 грн.;

13) 20.05.2022 року на суму 828,06 грн.;

14) 25.05.2022 на суму 4534,11 грн.;

15) 15.06.2022 року на суму 4830,35 грн.;

16) 17.06.2022 року на суму 6900,50 грн.;

17) 21.06.2022 року на суму 9434,07 грн.;

18) 27.06.2022 року на суму 9384,68 грн.;

19) 30.06.2022 року на суму 414,03 грн.;

20) 04.07.2022 року на суму 12588,91 грн.;

21) 05.07.2022 року на суму 7866,57 грн.;

22) 14.07.2022 року на суму 2346,17 грн.;

23) 18.07.2022 року на суму 15814,54 грн.;

24) 21.07.2022 року на суму 2017,60 грн.;

25) 22.07.2022 року на суму 9099,92 грн.;

26) 26.07.2022 року на суму 22357,62 грн.;

27) 09.08.2022 року на суму 15640,52 грн.;

28) 12.08.2022 року на суму 3067,03 грн.;

29) 17.08.2022 року на суму 419,96 грн.;

30) 31.08.2022 року на суму 4174,26 грн.;

31) 07.09.2022 року на суму 1223,49 грн.;

32) 14.09.2022 року на суму 2828,42 грн.;

33) 19.09.2022 року на суму 690,05 грн.;

34) 18.10.2022 року на суму 1794,13 грн.;

35) 01.11.2022 року на суму 552,04 грн.;

36) 07.11.2022 року на суму 741 грн.;

37) 20.04.2023 року на суму 25498,00 грн.;

38) 18.08.2023 року на суму 1151,52 грн.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі - 1378 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі - 1600 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі - 2270 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі - 2481 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі - 2684 грн.

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2016 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 689 грн. (1378/100*50).

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2017 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 800 грн. (1600/100*50).

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2021 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 1135грн. (2270/100*50).

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2022 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 1240,50грн. (2481/100*50).

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2023 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 1342 грн. (2684/100*50).

Таким чином, дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала щодо епізоду вчиненого правопорушення у 2016 році 1378 грн. (689*2); щодо епізоду вчиненого правопорушення у 2017 році 1600 грн. (800*2); щодо епізоду вчиненого правопорушення у 2021 році 2270 грн. (1135*2); щодо епізодів вчинених правопорушень у 2022 році 2481 грн. (1240*2); щодо епізодів вчинених правопорушень у 2023 році 2684 грн. (1342*2).

За таких обставин епізод вчиненого ОСОБА_3 правопорушення 02.11.2017 року за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року, та епізоди вчинених ОСОБА_3 правопорушень №2,3,4,8,9,11,13,19,22,24,29,31,33,34,35,36,38 за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2024 року підлягають декриміналізації та за їх вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Натомість решта епізодів не підлягають декриміналізації через те, що їх розмір перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

Зміна розміру вартості викраденого чужого майна, за яким таке викрадення вважається дрібним з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

З урахування цього, суд приводить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2024 року у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

п о с т а н о в и в :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного йому вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України по епізоду вчинення 02.11.2017 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, виключивши з даного вироку застосування ст. 70 КК України для визначення остаточного покарання. Вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2024 року щодо ОСОБА_3 , привести у відповідність до вимог Закону України №3886-IX від 18.07.2024р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , від покарання, призначеного йому вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2024 року, за епізодами викрадення чужого майна вчиненими : 21.01.2022 року на суму 830 грн.; 24.01.2022 на суму 296,22 грн.; 11.02.2022 на суму 1079,22 грн.; 04.05.2022 року на суму 1380,10 грн.; 09.05.2022 року о 04-00 год. на суму 922,95 грн.; 18.05.2022 року на суму 830,01 грн.; 20.05.2022 року на суму 828,06 грн.; 30.06.2022 року на суму 414,03 грн.; 14.07.2022 року на суму 2346,17 грн.; 21.07.2022 року на суму 2017,60 грн.; 17.08.2022 року на суму 419,96 грн.; 07.09.2022 року на суму 1223,49 грн.; 19.09.2022 року на суму 690,05 грн.; 18.10.2022 року на суму 1794,13 грн.; 01.11.2022 року на суму 552,04 грн.; 07.11.2022 року на суму 741 грн.; 18.08.2023 року на суму 1151,52 грн., у зв`язку з усуненням караності діяння.

Призначене вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2024 року суду остаточне покарання залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1