Номер провадження: 11-сс/813/41/25
Справа № 505/545/20 1-кс/505/173/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного Одеської області від 13.11.2024, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_9 на постанову дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 22.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000151,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного Одеської області від 13.11.2024 відмовлено у задоволені скарги заявника ОСОБА_9 на постанову дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 22.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000151.

Рішення мотивоване тим, що дізнавачем при винесені оскаржуваної постанови не порушено вимоги КПК України, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням заявник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що постанова дізнавача є незаконною та невмотивованою, оскільки не всі слідчі дії проведені в рамках досудового розслідування.

Просить ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати, а кримінальне провадження направити до органу досудового розслідування для подальшого розслідування.

Погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу заявника ОСОБА_9 у яких зазначив, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Ухвалою судді-доповідача від 03.02.2025 року розглянуто клопотання заявника ОСОБА_9 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Котовським міськрайонним судом Одеської області.

Частиною 2 статті 336 КПК передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

Вказана ухвала була направлена на адресу Котовським міськрайонним судом Одеської області 03.02.2025.

Проте, заявник ОСОБА_9 ,будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання до приміщення Котовського міськрайонного суду Одеської області не прибув, із заявами та клопотаннями про відкладення судового розгляду на адресу апеляційного суду не звертався.

Крім того, судове засідання призначене 24.01.2025 було також відкладено через неявку заявника ОСОБА_9 і не повідомлення про причини свого неприбуття для проведення судового засідання.

Зважаючи на наведені вище обставини, враховуючи скорочений термін розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, апеляційний суд на підставі вимог ч. 4 ст. 405, ч. 2 ст. 422 КПК України, вважає за можливим провести апеляційний розгляд без участі заявника ОСОБА_9 .

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою старшого дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 22.09.2023 кримінальне провадження №0000151 від 26:07.2019 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлено відсутність події кримінального правопорушення та відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З матеріалів кримінального провадження, які досліджені колегією суддів, вбачається, що за результатами досудового розслідування №0000151 від 26.07.2019 дізнавачем приймалися рішення про його закриття, які в ході перевірки булинеодноразово скасовані ухвалами слідчих суддів.

За вказаними фактами начальником відділу СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області були надані вказівки щодо проведення досудового слідства.

Вказівки начальника відділу СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області та вимоги ухвал слідчих суддів дізнавачем були виконані.

Так, в ході досудового розслідування та судового розгляду встановлено та досліджено всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 неодноразово викликався до органу досудового розслідування для допиту в якості потерпілого. Проте ОСОБА_9 відмовився від дачі будь-яких показів та до СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області не з`явився. Таким чином, поведінка потерпілого у даному кримінальному провадженні може свідчити про небажання останнього використати своє право щодо надання показів, які б могли органом досудового розслідування бути використанні для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженні.

Крім того, з приводу облиття зеленкою ОСОБА_9 до медичних закладів для надання медичної допомоги не звертався, судово-медичну експертизу не проходив та жодних тілесних ушкоджень йому не спричинено, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, в ході досудового розслідування допитано у якості свідків працівників супермаркета «АТБ» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які надали свідчення, що будь-яких конфліктів 25.02.2019 не бачили.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 , якого ОСОБА_16 вказав як можливого свідка події, який повідомив, що йому нічого не відомо про конфлікти між ОСОБА_9 та ОСОБА_17 .

Також, допитаний в якості свідка ОСОБА_17 пояснив, що з ОСОБА_9 він знайомий на протязі тривалого часу вони знаходились у неприязних відносинах. 25.02.2019 біля магазину «АТБ» ОСОБА_17 під час словесного конфлікту з власної необережності виляв зеленки на одяг ОСОБА_18 .1.

З метою отримання відеозаписів з камер спостереження надавався запит до магазину «АТБ» та відповідно до отриманої відповіді встановлено, що у зв`язку із тривалим проміжком часу та давністю, відеозаписи з камер відео спостереження не збереглись.

Постанова про закриття кримінального провадження №0000151 від 22.09.2023 мотивована тим, що відповідно до ст. 296 КК України об`єктивною стороною хуліганства є суспільно небезпечна дія, що грубо порушує громадський порядок. Такими закон визнає тільки дії, які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Зміст грубості порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру хуліганських дій, їх наслідків, місця і тривалості їх вчинення, кількості потерпілих, їх віку, стану здоров`я, суттєвості порушення їх інтересів або інтересів підприємств, установ, організацій. Аналіз цих обставин потрібен і для з`ясування наявності особливої зухвалості або виняткового цинізму, що є основними і обов`язковими показниками грубого порушення громадського порядку, чого в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, та у відношенні ОСОБА_17 за скоєний конфлікт з ОСОБА_9 25.02.2019 був складений адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що не будь-які заяви чи повідомлення які подані до правоохоронних органів є заявами про вчинення кримінального правопорушення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення, тобто діяння передбачені особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Разом з тим, ч. 1 ст. 296 КК України передбачає відповідальність за умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, полягає у суспільно небезпечному діянні, що грубо порушує громадський порядок.

Кримінально караним є грубе порушення громадського порядку, про що можуть свідчити тривалість незаконних дій, кількість потерпілих, ступінь порушення їхніх прав і законних інтересів.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство, тобто за ст. 173 КУпАП.

Таким чином, дізнавач дійшов вірного висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Твердження апелянта, що дізнавачем неповно та поверхньо проведено досудове розслідування, слідчий суддя оцінив критично, так як у постанові дізнавача детально викладено показання свідків та надано їм відповідний аналіз, а також в повному обсязі проведено ряд слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення характеру хуліганських дій, їх наслідків, місця і тривалості їх вчинення, суттєвості порушення інтересів.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що постанова дізнавача є належним чином вмотивованою, містить послідовний та деталізований виклад обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а також мотиви, якими керувався дізнавач під час її ухвалення, які є логічними, зрозумілими та релевантними встановленим обставинам. За таких обставин відсутні підстави констатувати незаконність та необґрунтованість прийнятого дізнавачем рішення.

Дізнавачем із дотриманням вимог, визначених ст. 9 КПК України, всі процесуальні дії зафіксовано в належній процесуальній формі, а слідчі дії - проведено належним чином і в обсязі, необхідному для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а саме повністю, всебічно та неупереджено перевірено всі обставини, детально проаналізовано встановлені під час досудового розслідування обставини кримінального провадження в їх сукупності, перевірено й надано належну правову оцінку всій сукупності зібраних у справі доказів і на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що дізнавач вжив всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування і перевірки обставин, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведені аргументи заявника ОСОБА_9 щодо неповноти досудового розслідування є формальними та не спростовують об`єктивного висновку дізнавача в контексті встановлених обставин кримінального провадження, які підтверджені належними та допустимими доказами, тому слідчий суддя дійшов вірного висновку, що доводи про неправомірність оскаржуваної постанови є необґрунтованими.

Разом з тим інших обставин, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування й дослідженні обставин кримінального провадження, що стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови, судом апеляційної інстанції також не встановлено.

Всі наведені апелянтом доводи про допущені, на його думку, дізнавачем порушення вимог КПК України не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, зазначені обставини вказують на те, що органом досудового розслідування в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, досудове розслідування проведене повно та всебічно, неупереджено, досліджено в повному обсязі обставини кримінального правопорушення, надано належну оцінку доказам, які є достатніми, належними та допустимими, що вказувало на необхідність закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з викладеними в оскаржуваній ухвалі слідчого судді висновками про те, що постанова дізнавача про закриття даного кримінального провадження є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови про закриття кримінального провадження, а дізнавачемпід час досудового розслідування здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяли прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування.

Апеляційний суд вважає, що дізнавачем у повному обсязі виконано вимоги кримінального процесуального законодавства щодо проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин справи, оскільки слідчий провів усі необхідні слідчі та процесуальні дії для встановлення істини у кримінальному провадженні та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_17 , в зв`язку з чим оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що дізнавачем не вжито будь яких заходів щодо розслідування кримінального провадження, спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження ґрунтується на вимогах закону, у зв`язку з чим прийняте слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_9 на зазначену постанову дізнавача є законним та обґрунтованим.

Будь яких інших даних, які б вказували на істотні порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного Одеської області від 13.11.2024, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_9 на постанову дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 22.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000151 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4