Єдиний унікальний номер: 448/556/24
Провадження № 1-кп/448/133/24
У Х В А Л А

Іменем України

23.12.2024 м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду в м. Мостиська по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000004 від 23.12.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч. 4 ст. 185 КК України

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в частині про обвинувачення її у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння

учасники справи

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000004 від 23.12.2023 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч. 4 ст. 185 КК України.

12.11.2024 обвинувачена ОСОБА_3 подала до суду клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї в частині дев`яти епізодів 24.09.2023, 27.09.2023, 06.10.2023, 13.10.2023, 27.10.2023, 15.11.2023, 28.11.2023, 13.12.2023, 22.12.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, просила його задоволити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченої та закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, клопотань про відкладення такого не подав.

Розглянувши подане обвинуваченою клопотання, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 , вчинила 24.09.2023, 27.09.2023, 06.10.2023, 13.10.2023, 27.10.2023, 15.11.2023, 28.11.2023, 13.12.2023, 22.12.2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 . Кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн. (1342*2=2684).

Як убачається з обвинувального акта, своїми діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, при цьому, вартість викраденого майна за епізодом від 24.09.2023 становила 400 грн. 00 коп., за епізодом від 27.09.2023 500 грн. 00 коп, за епізодом від 06.10.2023 становила 600 грн. 00 коп., за епізодом від 13.10.2023 становила 1000 грн. 00 коп., за епізодом від 27.10.2023 становила 700 грн. 00 коп., за епізодом від 15.11.2023 становила 1000 грн. 00 коп., за епізодом від 28.11.2023 становила 1500 грн. 00 коп., за епізодом від 13.12.2024 становила 295 грн. 00 коп., а також за епізодом від 22.12.2023 становила 1000 грн. 00 коп.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість майна, у таємному викраденні якого обвинувачується ОСОБА_3 становить: за епізодом від 24.09.2023 - 400 грн. 00 коп., за епізодом від 27.09.2023 - 500 грн. 00 коп, за епізодом від 06.10.2023 - 600 грн. 00 коп., за епізодом від 13.10.2023 - 1000 грн. 00 коп., за епізодом від 27.10.2023 - 700 грн. 00 коп., за епізодом від 15.11.2023 - 1000 грн. 00 коп., за епізодом від 28.11.2023 - 1500 грн. 00 коп., за епізодом від 13.12.2024 - 295 грн. 00 коп., за епізодом від 22.12.2023 - 1000 грн. 00 коп., тобто ці суми за кожним окремим епізодом були меншими за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн., тому суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з врахуванням вищенаведеного, вищевказане діяння ОСОБА_3 не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Так, відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню.

Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст.285, 286, 369-372, 479-2 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

2. Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

3. На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 27.12.2024.

Суддя ОСОБА_6