Справа № 645/1831/25
Провадження № 1-кс/645/377/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

в с т а н о в и в :

24 березня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб (слідчого) ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 21.03.2025 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, про що повідомити заявника у встановлений строк і порядок.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 21.03.2025 року він, в порядку ст. 214 КПК України, звернувся до Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції' № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області з заявою про вчинення 20.03.2025 року приблизно о 9 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки частини 2 статті 296 КК України, а саме, пошкодження з особливою зухвалістю і винятковим цинізмом встановленої ним огорожі з автомобільних покришок, яка захищає підведення від будинку, в якому він проживає з дружиною ОСОБА_6 , труб водопроводу і каналізації до міських інженерних комунікацій. Описані події були зафіксовані камерою відеоспостереження, розміщеною на його подвір`ї, та його мобільним телефоном. Крім того, свідком протиправних дій ОСОБА_4 , був власник автомобіля ВАЗ синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який спілкувався з ОСОБА_5 біля будинку приблизно з 9 год. 38 хв. до 9 год. 56 хв., що підтверджується фото і відеодоказами.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Уповноважена особа ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Слідчий суддя, вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі (ст. 11 КК України).

Положення ст. 214 КПК України в свою чергу перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 (зі змінами, внесеними наказом Генерального прокурора від 23.11.2021 № 377), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України встановлено, що підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Такими даними є посилання у повідомленні про кримінального правопорушення на фактичні обставини, що підтверджують наявність складу відповідного кримінального правопорушення.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 2, п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є повідомлення/виявлення діяння/бездіяльності, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу кримінального правопорушення, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Згідно висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18, за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

Слідчим суддею встановлено, що 21.03.2025 року до ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України.

У вказаній заяві ОСОБА_3 просив в порядку ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки ч. 2 ст. 296 КК України, про що повідомити заявника у встановлений строк і порядок.

Виходячи зі змісту заяви ОСОБА_3 в порядку ст. 214 КПК України слідчим суддею встановлено, що звернення останнього до ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, було зумовлено тим, що він і його дружина ОСОБА_6 постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 (приватний сектор). На прилеглій до їх домоволодіння території кілька років тому, він був вимушений зробити невеличку огорожу з вживаних автомобільних покришок для захисту їх систем водопостачання і водовідведення та люків міських інженерних комунікацій від пошкодження транспортними засобами, в тому числі важковаговими, що припарковують біля домоволодінь № 168 - № 176 по Салтівському шосе в м. Харкові клієнти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які здійснюють господарську діяльність з надання послуг автострахування на земельній ділянці за адресою: Салтівське шосе, 174, не будучі її власниками або законними користувачами, та на прилеглої до цієї ділянки території. Перевірками, проведеними Адміністрацією Немишлянськопо району Харківської міської ради у 2024 році та виїздом комісії Харківської міської ради 11.02.2025 року порушень правил благоустрою території, прилеглої до їх домоволодіння не встановлено, що підтверджується відеозаписами і письмовими доказами. Згідно повідомлення КП «Благоустрій» м. Харкова Виконавчого комітету Харківської міської ради № 14 від 14.06.2024 року встановлення ним огорожі не є порушенням Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011р. № 504/11 «Про встановлення правил благоустрою території міста Харкова». 20.03.2025 року приблизно о 09 год. 50 хв. ОСОБА_4 , який є співмешканцем ОСОБА_5 - власниці будинку АДРЕСА_1 , будучі за кермом мікроавтобусу RENAULT-Trafic д.н.з. НОМЕР_2 , умисно поїхав на них та почав руйнувати цим мікроавтобусом встановлену ним огорожу з автомобільних покришок, після чого поставив автомобіль біля будинку № 174, підійшов до них та почав зухвало знімати його з дружиною на свій телефон, ображаючи і провокуючи бійку. В цей час ОСОБА_5 знаходилась біля своєї хвіртки і фільмувала все, що відбувалося на телефон. Це був свідомий і прорахований злочин, вчинений з особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знали, що від їх будинку до міських інженерних комунікацій прокладені водопровід і каналізація, що вони попадають в поле зору відеокамери. Приблизно о 09 год. 55 хв. він зателефонував у службу 102 і викликав наряд поліції. Приблизно о 09 год. 57 хв. ОСОБА_4 на своєму мікроавтобусі покинув місце злочину. В діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. В зв`язку із викладеним заявник бажав внесення до ЄРДР відомостей з цього приводу.

Станом на день розгляду скарги відомості про наведені в даній заяві обставини до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо у заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки того чи іншого злочину, наявні підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, за якими приймаються передбачені законом процесуальні рішення.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону кримінального правопорушення і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення.

В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину-кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

З наведених положень КПК України вбачається, що реєстрація в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення (злочину).

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Наведена правова позиція також закріплена у висновку Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що своєю чергою не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях, використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

В межах даної скарги встановлено, що наведена ОСОБА_3 у заяві від 21.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, інформація не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів щодо наявності ознак кримінального правопорушення, які б підтверджували реальність конкретної події кримінального правопорушення у зв`язку із чим таке звернення не може бути безальтернативною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З урахуванням викладеного, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, що полягає в невнесенні в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 214-216, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31.03.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1