ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/433/25 Справа № 210/7384/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2025 року за клопотанням слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000088 від 02.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000088 від 02.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України про арешт майна. Накладено арешт на майно (шляхом накладення заборони відчуження, користування та розпорядження майном), виявлене та вилучене в ході проведення обшуку автомобіля BMW ACTIVE-HYBRID 7L, р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 02.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України, а саме автомобіль BMW ACTIVE-HYBRID 7L, р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які виявлено 23.01.2025 під час обшуку місця події та вилучено в якості речового доказу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вилученим майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту на речі, вказані в клопотанні. Зазначено майно зберігає на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що встановлюється в ході досудового розслідування, що безумовно відповідає критеріям у ст. 98 КПК України, тому являється речовим доказом та мають доказову базу по кримінальному провадженні № 0000088 від 02.10.2024 року.

Із вказаним рішенням слідчого судді не погодилась представник власника майна адвокат ОСОБА_6 , діюча в інтересах ОСОБА_7 , та подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі остання просить оскаржувану ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно скасувати.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що автомобіль BMW ACTIVE-HYBRID 7L належить ОСОБА_7 , який вона купила за власні кошти разом із ОСОБА_10 , за кошти які вони отримують за загибель чоловіка та батька ОСОБА_11 . Крім того, зазначений автомобіль ніколи не перебував у користуванні ОСОБА_8 , та вказаний автомобіль не може бути підданий конфіскації.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна ОСОБА_6 , яка просила ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволені клопотання про арешт майна, власника майна ОСОБА_11 , яка просила скасувати арешт на її автомобіль, підозрюваного ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу представника власника майна, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до змісту статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Як встановлено колегією суддів, слідчим відділенням ВП № 2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 02.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України.

22.01.2025 слідчим СВ повідомлено про підозру гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України.

23.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу по справі № 210/7384/24, по провадженню № 1-кс/210/13/25 від 03.01.2025, складено протокол обшуку, відповідно до якого знаходячись біля під`їзду № 1 будинку № 1 по вул. Староярмарковій (Сиволапа), у м. Кривий Ріг, де було виявлено транспортний засіб BMW ACTIVE-HYBRID 7L, р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , під час якого гр. ОСОБА_7 добровільно відмовилась надавати ключі від транспортного засобу, що є об`єктом кримінально противоправних дій, набуті кримінально противоправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Остання здійснювала перешкоджання проведенню слідчої дії, швидкого, повного та неупередженого розслідування, тому провести обшук не надалось можливим у зв`язку із неможливістю відкриття транспортного засобу за відсутності кваліфікованого спеціаліста. Після складання протоколу, транспортний засіб опечатано та вилучено.

Вилучені в ході обшуку речі та документи в розумінні ч.2 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном.

На обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що ОСОБА_8 фактично проживає без реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, вилучений автомобіль відповідає критеріям речових доказів, а захід забезпечення у вигляді арешту тимчасово вилученого майна наддасть змогу детально дослідити їх на предмет наявності інформації, що становить інтерес для досудового розслідування, в тому числі шляхом призначення та проведення відповідних експертиз, оглядів, встановити чи мають вони значення речових доказів у інших кримінальних провадженнях, уникнути їх знищення та псування у випадку повернення даного майна, особі у якої воно було вилучено.

Постановою прокурора від 23.01.2025 вищевказаний автомобіль визнаний речовим доказом на підставі ст. 98 КПК України.

Як встановлено колегією суддів, власником автомобіля BMW ACTIVE-HYBRID 7L є ОСОБА_7 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 дата становлення права власності є 17.11.2023 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 , між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 шлюб укладено 13.04.2022 року. Прізвище після укладання шлюбу ОСОБА_14 .

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_5 , ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_11 , мати ОСОБА_15 .

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_6 ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно із витягом з наказу командиру ВЧ НОМЕР_7 від18.11.2022 року №144, смерть ОСОБА_11 пов`язана із захистом Батьківщини.

Також колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 отримала одноразову грошову допомогу та отримує щомісячну грошову допомогу, у зв`язку із загибеллю чоловіка на себе та на ОСОБА_10 .

З матеріалів провадження слідує, що у кримінальному провадженні №0000088 від 02.10.2024 року, в якому ініційовано клопотання про арешт майна, ОСОБА_7 не повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з цим, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у власному мобільному телефоні підозрюваного у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 встановлено наявність текстового запису, так званого щоденника ОСОБА_8 , в якому останній зазначає, що подарував автомобіль марки BMW ОСОБА_7 , а саме «8- подарок бмв лучку на ричке и мой страх» (фото № 229 протоколу огляду мобільного телефону).

Відповідно до рапорту оперуповноваженого міжрайонного відділу УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України капітана поліції ОСОБА_16 , встановлено інформацію, що ОСОБА_8 спільно проживає з ОСОБА_7 та в переписці звертається до неї під псевдонімом « ОСОБА_17 », « ОСОБА_18 », « ОСОБА_17 ».

Вищевказане свідчить про те, що вказаний автомобіль BMW ACTIVE-HYBRID 7L, р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності фактично належить ОСОБА_7 , згідно вищевказаного нотатку, фактично придбаний ОСОБА_8 , як подарунок ОСОБА_7 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.1-2 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що автомобіль марки BMW ACTIVE-HYBRID 7L, р.н. НОМЕР_1 може містити на собі будь-які відомості, які є важливими для кримінального провадження №0000088 від 02.10.2024 року та можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження. З цих підстав доводи представника власника майна, що ОСОБА_7 не має відношення до даного кримінального провадження, не заслуговують на увагу, оскільки вилучений автомобіль, може містити інформацію, яка стосуються даного кримінального провадження та вплинути на подальше досудове розслідування, а тому вилучені речі, потребують дослідження та неможливості їх пошкодження, псування або відчуження.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що володіння майном повинно бути законним. Зокрема, у рішенні «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року ЄСПЛ зазначив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить три окремі норми: 1) проголошує принцип мирного володіння майном; 2) стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам; 3) визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна відповідно до загальних інтересів шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети.

Для з`ясування наявності порушення вказаної норми щодо позбавлення майна необхідно встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції. Таке втручання повинно бути законним і не свавільним (рішення у справах «Фрізен проти Російської Федерації» від 24 березня 2005 року, «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 2005 року, «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 року).

Так, з врахуванням доданих до клопотання доказів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про те, що потреби досудового розслідування виправдовують втручання у право власності. Не застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження не дають змоги досягти дієвості цього кримінального провадження, з метою забезпечення збереження майна на якому можуть містись відомості, що безпосередньо пов`язані з даним кримінальним провадженням.

Разом з цим, під час подальшого проведення досудового розслідування, власник майна не позбавлений можливості, відповідно до вимог ч.2 ст.174 КПК України, звернутись із клопотанням про скасування арешту на майно, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не встановлено, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власників майна - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2025 року за клопотанням слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0000088 від 02.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 369-2 КК України про арешт майна, а саме автомобіль BMW ACTIVE-HYBRID 7L, р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , - залишити без змін.

Ухвала є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді