Справа № 362/7989/24
Провадження № 1-кп/362/757/24
ВИРОК

Іменем України

18.12.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000539 від 13.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Гостомель Київської області, українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, що має середню освіту, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 11.08.2024 у вечірній час доби (точного часу не встановлено), перебуваючи в гостях у знайомої ОСОБА_6 , а саме: у квартирі АДРЕСА_3 , рухаючись до вхідних дверей з квартири, побачила, що у коридорі на дверній ручці розміщується шкіряна жіноча сумка-рюкзак чорного кольору. Відкривши її, побачила в середині мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy А10», серійний номер НОМЕР_1 вартістю 2448,67 грн. та грошові кошти в сумі 2000 грн. В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшла ближче до дверей, де розміщувалась шкіряна жіноча сумка-рюкзак чорного кольору, в середині якої містився мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy А10», серійний номер НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 2000 грн., які належать ОСОБА_6 , взяла її до рук та покинула квартиру АДРЕСА_4 .

Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 4448,67 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні винною себе у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю і пояснила, що дійсно викрала мобільний телефон і гроші з рюкзака, що належав ОСОБА_6 .

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання, до суду не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинувачену, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів й витрат на їх проведення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, її ставлення до вчиненого (вину визнала повністю), особу обвинуваченої, а саме: раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, не одружена, непрацевлаштованої, думку прокурора, якапросилапризначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, думку обвинуваченої, яка не заперечувала проти призначення їй покаранні у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання,судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, відношення до скоєного, а саме: повернула викрадені грошові кошти потерпілій добровільно на стадії досудового розслідування, відсутність тяжких наслідків, оскільки викрадений мобільний телефон потерпілій також було повернуто, позицію прокурора, висловлену на судових дебатах, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченої.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1514 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. на користь держави.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy А10 SM-А105F 32 GB» синього кольору, поміщений до спеціального пакету WAR1154743 та переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , відповідно до розписки від 13.08.2024, залишити в повному володінні, користуванні і розпорядженні ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1