cправа №505/167/21
провадження №1-кс/947/4686/24
У Х В А Л А

10 грудня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення слідчого про підозру,

за участю: захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , слідчих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, що при моніторингу судових рішень сайту «Судова влада України», йому стало відомо, що 19.02.2021 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

Вважав, що вказане повідомлення про підозру незаконним, необґрунтованим прийнятим з істотним порушенням норм процесуального законодавства та таким, що підлягає скасування у зв`язку з недотриманням встановлених вимог до письмового повідомлення про підозру та його невідповідності обставинам, встановленим по кримінальному провадженню.

Стверджував, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 як 19.02.2021 р. так й станом на сьогодні не було вручене, права і обов`язки не роз`яснені.

Наголошував, що ОСОБА_4 станом на день вручення підозри зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично до останнього моменту проживала ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 . Більше того, матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання якої Одеська область, Балтський район, село Ракулове.

Вказував, що в рамках кримінального провадження №0000329 за ч.2 ст.146 КК України слідчий викликав матір ОСОБА_4 - ОСОБА_11 , яка не проживає з останньою вже багато років та намагався вручити повістку про виклик на допит та підозру ОСОБА_12 . Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_11 повідомила слідчого, що не мешкає з ОСОБА_13 і не може передати повістки про виклик на допит останній.

Крім того, мати ОСОБА_4 - ОСОБА_11 повідомила слідчого, що ОСОБА_14 зникла у невідомому напрямку і це достеменно відомо слідчому і вручити повістку про її допит ніяк не може.

Звертав увагу, що за адресою реєстрації АДРЕСА_1 та фактичного мешкання АДРЕСА_2 ОСОБА_4 її мати ОСОБА_11 ніколи не проживала. І так само, ОСОБА_14 ніколи не проживала останніх багато десятків років разом із своєю матір`ю за адресою: Одеська область, Балтський район, село Ракулове. Село Ракулове знаходиться близько 35 км від районного центру Балта, де мешкала ОСОБА_4 .

Стверджував, що ОСОБА_11 мала вкрай неприязні відносини з ОСОБА_4 . 04.05.2018 року ОСОБА_11 останній раз перебувала у житловому приміщення ОСОБА_4 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відбулась вкрай неприязна розмова з образами ОСОБА_4 з боку ОСОБА_11 , за результатом якої ОСОБА_4 повністю розірвала будь-які відносини та спілкування з ОСОБА_11 . З 04.05.2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_11 особисто більше ніколи не спілкувались. ОСОБА_4 видалила номер телефону ОСОБА_11 з власного пристрою телефонного зв`язку (телефону) та не здійснювала більше телефонних дзвінків, як і не відповідала на телефонні дзвінки від ОСОБА_11 .

Зазначав, що слідчий повідомив матір ОСОБА_4 , що це формальна процедура отримання повістки на допит в рамках кримінального провадження та змусив отримати як повістки з викликом на допит, так і одночасно підозру ОСОБА_12 .

Виснував, що ОСОБА_11 не є та не належить до членів сім`ї і тим більше не проживає разом із ОСОБА_15 , а тому отримавши повідомлення про підозру не тільки сама достеменно знала та усвідомлювала, що не може передати повідомлення про підозру та виклик на допит ОСОБА_4 через вищевказані обставини, але й 19.02.2021 року про це повідомляла слідчому СВ №1 СВ Подільського РУП капітану поліції ОСОБА_16 .

При цьому, повістку про виклик на допит та підозра ОСОБА_17 були вручені одночасно через її матір, яка не проживала з останньої багато років, повідомляла слідчого, що не має фізичної змоги передати повістки ОСОБА_17 , але під примусом, обманом та маніпуляціями вищевказаного слідчого ОСОБА_11 змушена була отримати як в першу чергу повідомлення про підозру так й повістку.

Відмічав, що станом на момент передання повідомлення про підозру матері ОСОБА_4 слідчому було достеменно відомо, що останнім часом ОСОБА_4 проживала з сином ОСОБА_18 , окремо від своєї матері, не пов`язана з нею спільним побутом, не має спільних прав та обов`язків, більш того не підтримує з нею відносин, а тому мати не являється членом її сім`ї, що свідчить про порушення встановленого порядку вручення повідомлення про підозру.

Окрім того, повідомлення про підозру у вчиненні злочину від 19.02.2021 року не містить відмітки про його вручення, також в порушення вимог ст.278 КПК України, в документі не зазначено час та дату нібито, вручення повідомлення про підозру.

Звертав увагу, що ОСОБА_4 звинувачують у викраденні онучки. Разом з тим, за змістом статей 257, 258 Сімейного кодексу України баба має право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Баба має право на самозахист внуків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вважав, що наявні обставини та родинні зв`язки свідчать про те, що відсутня «розумна підозра» вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Крім того, акцентував, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 як 19.02.2021 р. так й станом на сьогодні не було вручене, права і обов`язки не роз`яснені, що є свідченням порушення встановленого порядку вручення повідомлення про підозру, а відтак ОСОБА_4 не набула статусу підозрюваної, що з огляду на закінчення строків досудового розслідування і їх не продовження в порядку визначеному КПК України, є підставою для закриття даного кримінального провадження.

Відмічав, що з моменту начебто «вручення» повідомлення про підозру ОСОБА_4 пройшло вже більше двох років і протягом всього цього часу ОСОБА_4 перебуває в статусі підозрюваної, то це суперечить нормам Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виснував, що якщо прокурор, всупереч ст.283, п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження не закриває, то особа, якій було вручено повідомлення про підозру незаконно перебуває у статусі підозрюваної, а отже за даних підстав повідомлення про підозру підлягає скасуванню враховуючи закінчення вказаних строків.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.135, 136, 278, 303 КПК України, просив слідчого суддю: скасувати повідомлення про підозру від 19.02.2021 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_2 , з 01.02.2021 рахується зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одружену, пенсіонерку, раніше не судиму у кримінальному провадженні №0000329 за ст.146 ч.2 КК України.

В судовому засіданні, захисник підтримав подану скаргу та просив її задовольнити. Додаткова зазначив, що збір доказів у вказаному кримінальному провадженні здійснювався неналежними суб`єктами та на сьогоднішній день закінчилися строки досудового розслідування, а необхідні процесуальні рішення для їх продовження уповноваженими особами своєчасно не приймалися.

2. Заперечення на скаргу та позиція інших учасників судового провадження.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні проти скасування повідомлення про підозру заперечували.

Прокурор зокрема зазначив, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України - викрадення людини, вчинене щодо малолітнього. Письмове повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_4 складено 19.02.2021 та цього ж дня вручено її матері - ОСОБА_11 , про що свідчить відповідна розписка у підозрі.

Окрім того, повідомлення про підозру надіслано рекомендованим листом «Укрпоштою» 19.02.2021 за місцем реєстрації станом на 30.12.2020 ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 та за місцем подальшої зміненої адреси реєстрації: АДРЕСА_1 . Однак, вказані листи повернуті адресату у зв`язку із неможливістю вручення.

Вказував, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 було складено 19.02.2021 та слідчим вживались заходи до вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема надсилались засобами поштового зв`язку за всіма відомими слідству адресами. Також у день складення повідомлення про підозру ОСОБА_4 була відсутній за місцем проживання, у зв`язку із цим повідомлення про підозру також було вручено і її матері.

Згідно корінців поштових відправлень, повідомлення про підозру ОСОБА_4 було направлено за адресою: АДРЕСА_2 . Також письмове повідомлення про підозру було направлено за іншою відомою органу досудового розслідування адресою проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 , у порядку, передбаченому КПК України для вручення повідомлень.

При цьому, факт того, що ОСОБА_4 належним чином обізнана про підозру у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та набуття нею статусу підозрюваної, додатково підтверджується поведінкою останньої та тим, що вона використовує надані їй ст.42 КПК України права, зокрема, залучила для здійснення захисту своїх інтересів захисника.

Виснував, що органом досудового розслідування вжито всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_4 про підозру, відповідно до вимог ст. ст. 276 - 278 КПК України.

Крім того, постановою слідчого від 18.03.2021 підозрювану ОСОБА_4 оголошено у розшук, а 27.04.2023 підозрювану оголошено у міжнародний розшук.

Досудове розслідування 30.03.2021 зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України. У подальшому досудове розслідування неодноразово зупинялось, востаннє 24.01.2024.

За таких обставин, доводи в скарзі адвоката ОСОБА_3 про сплив строку досудового розслідування безпідставні.

Звертав увагу, що ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01.05.2023 стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку ч.6 ст.193 КПК України обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. ОСОБА_19 оголошена у розшук каналами «Інтерполу» як «особа, яка зникла безвісті».

Відмічав, що питання законності повідомлення ОСОБА_4 про підозру за ч.2 ст.146 КК України також вивчалось слідчим суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області та Одеським апеляційним судом під час обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (заочно).

Так, ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.07.2023 (справа №505/167/21, 1-кс/505/591/23) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01.05.2023, якою до ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за відсутності підозрюваної в порядку ч.6 ст.193 КПК України, - залишено без змін.

Зокрема, у вищевказаній ухвалі Одеський апеляційний суд дослідив це питання та погодився з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України є обґрунтованою та визнав безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозра ОСОБА_4 є необґрунтованою.

Наголошував, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Потерпіла та її представник, проти задоволення скарги також заперечували. У задоволенні скарги просили відмовити.

3. Мотиви та висновки слідчого судді.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, ознайомившись зі скаргою та дослідивши додані документи, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, підозрюваним, його захисником чи законним представником, може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні №0000329 від 31.12.2020 року, 19.02.2021 о 17 год. 06 хв. ОСОБА_11 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.146 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Під час судового розгляду встановлено, що вручити повідомлення про підозру особисто ОСОБА_4 у день його складання, а саме 19.02.2021 року, не виявилося за можливе, оскільки місце її перебування слідчому було невідоме.

Відповідно ч.2 ст.135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.02.2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.09.1999 року по 01.02.2021 рокку була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Вибула до нового місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Управління обліку та моніторингу інформації при реєстрації місця проживання Центрального міжрегіонального управління ДМС у м.Києві та Київській області, ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.02.2021 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 26.11.2021 року ОСОБА_4 по повідомленню про зняття з реєстрації з місця проживання знята з реєстрації до Чернігівської області.

Будь яких належних та допустимих доказів того, що слідчим та/або прокурором 19.02.2021 року вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_4 про підозру саме за адресою: АДРЕСА_1 , слідчому судді стороною обвинувачення не надано.

При цьому, слідчий суддя критично оцінює вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 під розписку її матері ОСОБА_11 , оскільки відомостей про те, що ОСОБА_4 станом на 19.02.2021 року мешкала за адресою місця проживання матері: АДРЕСА_3 або взагалі не мала зареєстрованого місця проживання, слідчому судді стороною обвинувачення не надано.

Крім того, слідчий суддя також критично оцінює відправлення ОСОБА_4 повідомлення про виклик на адресу: АДРЕСА_1 , оскільки таке повідомлення було відправлено вже після вручення повідомлення про підозру матері ОСОБА_4 ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ, обвинувачений повинен дійсно отримати інформацію, правової презумпції отримання недостатньо («C. v. Italy (dec.)»), неясна і неофіційна інформація не є достатньою (рішення у справі «Т. проти Італії», п.28, і «Шомоді проти Італії», п.75). У рішенні від 01.03.2006 у справі «Sejdovic v. Italy» (заява №56581/00) ЄСПЛ вказав, що повідомлення особи про порушену проти нього кримінальну справу є юридичною дією такого значення, що вона повинна бути здійснена відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення прав обвинуваченого.

Тож, слідчий суддя робить висновок, що скарга захисника є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки слідчим не дотримано встановленого ст.278, ч.2 ст.135 КПК України порядку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , оскільки остання станом на 19.02.2021 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_4 станом на 19.02.2021 року не мала зареєстрованого місця проживання і органом досудового розслідування вживалися заходи щодо встановлення місце її проживання, або остання проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України у кримінальному провадженні №0000329 від 31.12.2020 року задовольнити.

2. Повідомлення про підозру від 19.02.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України у кримінальному провадженні №0000329 від 31.12.2020 року скасувати.

3. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1