УХВАЛА

судового засідання

27.02.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

в ході судового засідання з розгляду матеріалів обвинувального акту, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування та матеріалів у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2025, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, без громадянства, без визначеного місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ч.4 ст.186 КК України,

Учасники судового провадження:

Сторона обвинувачення - прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Сторона захисту - адвокат ОСОБА_5

Потерпіла сторона - потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Франківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2025 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15-ч.4 ст.186 КК України.

Обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування поступив до Франківського районного суду м. Львова від прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області 03 лютого 2025 року та відповідно до Протоколу та Звіту автоматизованого розподілу судової справи від цього ж числа переданий судді в порядку ст. 35 КПК України.

Згідно ухвали від 07.02.2025 обвинувальний акт призначено до підготовчого судового засідання, а ухвалою суду від 12.02.2025 судовий розгляд обвинувального акту. Підстави таких рішень викладені в ухвалі.

В черговому судовому засіданні прокурор публічний обвинувач у кримінальному провадженні подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 186 КК України, тобто тяжкого злочину.

За клопотанням прокурора ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року введено та продовжує діяти воєнний стан на території України, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, 31.12.2024, близько 19:40, перебуваючи в салоні маршрутного таксі № 10, що здійснило зупинку на зупинці громадського транспорту неподалік будинку № 4 по вул. Кульпарківська в м. Львові, відкрито, шляхом ривка, правою рукою зірвав із шиї потерпілого ОСОБА_6 , ланцюжок, покинувши салон вище вказаного маршрутного таксі та почав втікати. В цей же ж час потерпілий ОСОБА_6 вибіг з маршрутного таксі вслід за грабіжником та зупинив його неподалік від вказаної зупинки громадського транспорту. Як на думку прокурора, таким чином ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Прокурор вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 31.12.2024;

- протоколом огляду місця події від 01.01.2025, а саме ділянки місцевості, що неподалік будинку № 4 по вул. Кульпарківська у м. Львові, у ході якого було виявлено та вилучено ланцюжок виготовлений із металу жовтого кольору;

- постановою про визнання речовими доказами об`єктів вилучених в ході огляду місця події та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 01.01.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, як підозрюваного у вчиненні злочину від 01.01.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 01.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.01.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурор зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , було забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків. Вказані потреби досудового розслідування виправдовували застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи. Вказані втручання залишились актуальними і на час судового розгляду, - вважає прокурор публічний обвинувач.

Звертаючись дог суду із розглядуваним клопотанням, прокурор вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Мотиви клопотання навів ті ж, що викладені в клопотанні, просить таке задоволити оскільки на його думку необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, окрім цього вважає, що розмір застави слід залишити раніше обраний слідчим суддею.

У судовому засіданні ОСОБА_3 фактичні обставини інкримінованого злочину визнав частково, просив зменшити заставу або обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи наявністю в нього на утриманні трьох малолітніх дітей, а його дружина, з якою він перебуває у громадському шлюбі вагітна четвертою дитиною.

Захисник у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Розглянувши клопотання, заслухавши висновки прокурора публічного обвинувача, думку адвоката та пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині обґрунтування підозри, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

З матеріалів клопотання вбачається, що під час досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстави такого рішення викладені в ухвалі слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 02 січня 2025 (судова справа № 465/1/25). Згідно вказаної ухвали строк обраного запобіжного заходу закінчується 28.02.2025.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання суд наголошує, що саме підозра, а не звинувачення, яке публічному обвинувачу ще належить довести, приймається судом до уваги при вирішенні питання обґрунтованості клопотання.

При цьому, вирішуючи підстави задоволення клопотання прокурора, суд частково погоджується щодо обґрунтованості підозри та наявних ризиків, враховуючи стадію судочинства та інші фактичні обставини, які на переконання суду повинні бути досліджені судом.

Разом з тим, суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці у подальших судових засіданнях, що визначені судом з наступною їх оцінкою, у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

При цьому суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, такий обов`язок також вбачається й у визначенні ЄСПЛ та «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відтак, суд наголошує, що відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57). З огляду на зазначене, суд також бере до уваги, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного ( обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, які в даних умовах оголошеної рф повномасштабної війни потребують не тільки оперативного, а й правового захисту.

На тлі зазначеного, зважаючи на стадію судового розгляду, проаналізувавши та зваживши результати частково проведеного судового слідства, заслухавши з цього приводу пояснення і доводи сторони захисту та самого обвинуваченого , суд формує думку, що суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

Суд висловлює свою часткову згоду з висновками прокурора - публічного обвинувача у кримінальному провадженні, щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та погоджується зі стороною обвинувачення, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії кримінального судочинства, може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ. При цьому суд враховує, що альтернативою до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом уже визначено заставу.

Розглядаючи клопотання сторони захисту та самого обвинуваченого про зменшення розміру застави, суд виходячи із максимального розміру застави визначеної ст. 182 КПК України та визначеної підсудному, не знаходить підстав для її зменшення.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу суд враховує, що сторона захисту та обвинувачений наголошують на матеріальному стані останнього, проте на переконання суду на даному етапі, саме до такий розмір може бути гарантом зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Суд звертає увагу сторін процесу, що відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів перевіряється судом в ході їх дослідження, у тому числі й з підстав зауважень сторони захисту. Разом з тим, з урахуванням механізму захисту, на даний час у суду не має підстав визнавати докази неналежними чи недопустимими, як це передбачено ч. 2 ст. 87 КПК України. Відтак, суд відхиляє твердження сторони захисту та обвинуваченого, що обвинувачення ґрунтується на недопустимих доказах, зокрема щодо кваліфікації дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

З огляду на зазначене, суд вважає, що продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою із заставою у раніше визначеному розмірі в даному кримінальному провадженні та на вказаній стадії кримінального переслідування, узгоджується з Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, якими передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи обставини щодо наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд бере їх до уваги з урахуванням попередніх підстав і обставин обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначеною заставою.

Суд й надалі оцінює такі в сукупності, в тому числі й з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів сторони обвинувачення та пояснень сторони захисту, проте визнає, що обвинувачений не має постійного місця проживання та реєстрації, неодноразово судимий судами в різних областях України судимість за які в силу вимог ст. 89 КК України не знята.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, суд враховує:

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він обвинувачується;

- вік та стан здоров`я обвинуваченого, які дозволяють застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

- перебуваючи на волі, обвинувачений матиме можливість ухилятися від суду, зважаючи на тяжкість обвинувачення яке йому інкримінується та воєнний стан в державі.

У зв`язку з цим, суд вважає непереконливими запевнення обвинуваченого та його захисників, а тому визнає ці обставини винятковими

Приймаючи рішення, про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із раніше визначеним розміром застави, суд бере до уваги, що продовження до 60 (шістдесяти) діб на даний час є достатньо вмотивованим з підстав, передбачених статтями 194, 199 та 331 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177 -178 , 182, 183, 193, 194, 199, 331, 369 - 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання публічного обвинувача у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , задоволити.

Продовжити обраний відповідно до ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 02.01.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2025 у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят ) діб, тобто до 27. 04. 2025 року, включно.

Розмір застави визначений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 242 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок дві) грн. 00 коп.

Роз`яснити обвинуваченому, що вказана в ухвалі застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, а саме: - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області.

У разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Львівської установи виконання покарань (№ 19).

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Львівської установи виконання покарань (№ 19) негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти про, що повідомити керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, а також Франківський районний суд м. Львова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ( підсудний) ОСОБА_3 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави та звільнення з під варти, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати в судові засідання щодо розгляду обвинувального акта про його обвинувачення у час та дні визначені судом, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи чи навчання;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання (якщо такі не здані) до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено в судовому засіданні 04.03. 2025 об 08 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення повного її тексту.

Суддя ОСОБА_11