Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Справа № 490/2207/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 01.03.2025р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утримані двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично перебуває у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді стрільця 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2023р. за ч. 1 ст. 369 до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належному йому майна,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 20.09.2024р. уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та зарахований до військової частини НОМЕР_1 , як такий, що який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.09.2024р. № 272 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 2 штормового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ).

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 20.09.2024р., тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Виконуючи покладені на нього обов`язки по військовій службі Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 , згідно вимог ст. ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний суворо дотримуватися Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

28.02.2025р. приблизно о 10 год. 10 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , повертався з масових заходів корпусного відділення № 1, передбачених розпорядком дня ув`язнених державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор». У цей час до нього підійшли співробітники ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», які відпрацьовували раніше отриману оперативну інформацію. У ході проведення догляду, в приміщенні оперативного відділу №7, діючи відповідно до глави IV, ст. 5 наказу Міністерства юстиції № 1769/5 від 14.06.2019 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної Кримінально-виконавчої служби України» у ОСОБА_3 у лівій кишені його спортивних штанів синього кольору було виявлено паперовий згорток, в якому знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, із загальною масою у перерахунку на висушену речовину 8,222 г., який ОСОБА_3 зберігав при собі з метою власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс,загальною масою у перерахунку на висушену речовину 8,222 г.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 381 КК України, після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2025р. призначено судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Частиною 1 статті 302 КК України, передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурором на виконання вимог ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 зазначено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів у його добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він раніше судимий, військовослужбовець, на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" не перебуває, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжує покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України - у вигляді штрафу.

ОСОБА_3 засуджено вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2023р. за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належному йому майна.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.09.2024р. ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від відбування основного покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2023р. за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 71 КК України для проходження військової служби за контрактом засудженого, який виявив бажання проходити військову службу за контрактом.

В ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.09.2024р. не зазначено строк невідбутої частини покарання, натомість зазначено, що останнім днем відбування кримінального покарання засудженого ОСОБА_3 , як особи, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, до якої застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вважати день його передачі до підрозділу Національної гвардії України для доставляння до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для укладення контракту та проходження військової служби.

Згідно вимог КПК України, враховуючи вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2023р. та ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.09.2024р., за даним вироком ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання за правилами ст. 71, ст. 72 КК Українин.

Водночас, відсутність даних в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.09.2024р., щодо невідбутої частини покарання ОСОБА_3 за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2023р. перешкоджає застосуванню приписів законодавства про призначення покарання за сукупністю вироків.

Зважаючи на що, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, зазначений вирок, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, слід виконувати самостійно, що не перешкоджає у подальшому вирішити питання про складання вироків в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/115-25/3703-НЗПРАП від 19.03.2025р. у сумі 1591,80 грн.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2023р., за яким ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належному йому майна, та даний вирок за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень - виконувати самостійно.

Речові докази по справі: сейф-пакет WAR1115482, всередині якого знаходиться речовина рослинного походження, який відноситься до наркотичних засобів, обіг якого обмежено канабіс, масою 8, 222 г. передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області знищити;

відеозапис під назвою ««2025-0228-», який знаходиться на цифровому носії диску «DVD-R» з характеристиками «16x, 4.7 GB, 120 min», зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи № СЕ-19/115-25/3703-НЗПРАП від 19.03.2025р. у розмірі 1591,80 грн. (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня вісімдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1