Справа №949/773/25
Провадження №1-кс/949/172/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

01 квітня 2025 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 27 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт майна,

В С Т А Н ОВ И В:

Начальник СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме, на подрібнену речовину рослинного походження, яка упакована в спец. пакет НПУ СRІ №1229160 та на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 , а в користуванні перебував у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Клопотання обгрунтовує тим, що в провадженні сектору дізнання ВП №1 Сарненського РВП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000026 від 27 березня 2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 березня 2025 року до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення інспектора прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , про те, що того дня на блокпосту поблизу с. Бережниця Сарненського району, під час поверхневої перевірки у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , виявлено подрібнену речовину рослинного походження, зовні схожу на наркотичну.

27 березня 2025 року в ході проведення огляду місця події на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, на блокпості поблизу с. Бережниця Сарненського району, вилучено подрібнену речовину рослинного походження, яка упакована в спец. пакет НПУ СRІ №1229160 та автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2 , які в подальшому визнані речовими доказами та приєднанні до кримінального провадження №0000026 від 27 березня 2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Опитаний з даного приводу ОСОБА_7 повідомив, що 27 березня 2025 року близько 13.00 год. він їхав автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2 , які взяв в користування, в с. Залужжя Сарненського району Рівненської області, щоб придбати в місцевих жителів картоплю і в подальшому продати її в м. Черкаси за вищою ціною. В той час він проїжджав міст через річку Горинь та за мостом був зупинений на блокпосту працівниками Державної прикордонної служби України для перевірки документів. Під час перевірки особистих документів в Ніяза в пачці з під цигарок було виявлено наркотичну речовину «марихуана», яку він напередодні засипав в цигарку, щоб потім вжити для розслаблення.

Автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 , а в користуванні перебував у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 . Вилучена подрібнена речовина рослинного походження, відповідно до наданих показів належить останньому.

У клопотанні начальник СД ОСОБА_5 зазначає, що в даному випадку є підстави вважати, що вилучені в ході огляду автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2 використовувався під час вчинення кримінального правопорушення, як засіб, для перевезення подрібненої речовини рослинного походження, зовні схожої на наркотичну, виявленої у ОСОБА_7 , завідомо одержаної протиправним шляхом, а сама речовина, є предметом даного правопорушення, а тому для досягнення повноти, всебічності та неупередженості по кримінальному провадженні доцільно арештувати вилучене майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання начальник СД ОСОБА_5 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує повністю.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання, зіславшись на обставини, викладені в даному клопотанні та зазначила, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищевказаного вилученого майна, слугуватиме для встановлення істини у кримінальному провадженні, а тому просила його задоволити.

У судове засідання користувач вилученого майна ОСОБА_7 не з`явився, хоча викликався на розгляд даного клопотання своєчасно та належним чином, про що свідчить телефонограма (а.с.14). Причини неявки не повідомив.

Від власниці вилученого майна ОСОБА_6 надійшла заява, у якій вона просила розглянути клопотання про арешт майна без її участі.

Користувач майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Зі змісту ч. 1 ст. 172 КПК України вбачається, що неприбуття власників майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши надані до клопотання матеріали, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що 27 березня 2025 року до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення інспектора прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , про те, що того дня на блокпосту поблизу с. Бережниця Сарненського району, під час поверхневої перевірки у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , виявлено подрібнену речовину рослинного походження, зовні схожу на наркотичну.

За даним фактом 27 березня 2025 року було розпочате кримінальне провадження, яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України (а.с.5).

З протоколу огляду місця події від 27 березня 2025 року вбачається, що місцем огляду є ділянка місцевості на блок посту між населеними пунктами Бережниця та Ремчиці Сарненського району на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, де на узбіччі із правої сторони в напрямку с.Ремчиці знаходився автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2 , а біля автомобіля (водійської дверки), знаходився паперовий згорток, у якому була подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожа на наркотичну. По закінченні огляду вказаний автомобіль з причепом та подрібнена речовина рослинного походження були вилучені (а.с.6).

Постановою начальника СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 від 27 березня 2025 року, подрібнену речовину рослинного походження, яка упакована в спец, пакет НПУ CRI №1229160 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження №0000026 і передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області. Автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження №0000026 і залишено на відповідальне зберігання у приміщенні для зберігання речових доказів відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області (а.с.10).

Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 26 жовтня 2023 року, автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 (а.с.9).

31 березня 2025 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , було посвідчено довіреність, за якою ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_4 , представляти її інтереси з питань: володіння, користування, експлуатації та розпорядження (з правом здійснення продажу, за умови сплати всіх передбачених законодавством податків, зборів, платежів, тощо), автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 (а.с.21).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Також слід враховувати, що ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, які визначені у п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

За таких обставин вважаю, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих начальником СД ОСОБА_5 матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також збереження речових доказів, а саме автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2 , які використовувалися під час вчинення кримінального правопорушення, як засіб, для перевезення подрібненої речовини рослинного походження, зовні схожої на наркотичну, а сама речовина, є предметом даного правопорушення, та які відповідають критеріям ст. 98 КПК України та є доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а також для досягнення повноти, всебічності та неупередженості по кримінальному провадженні, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучене майно із забороною їх відчуження, розпорядження та користування до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України.

При цьому, на думку слідчого судді, такий вид обтяження буде сприяти завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 27 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт на майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, а саме:

- на подрібнену речовину рослинного походження, яка упакована в спец. пакет НПУ СRІ №1229160;

- на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. НОМЕР_1 з причепом р.н. НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 , а в користуванні перебував у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено о 12.00 год. 02.04.2025 року.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області ОСОБА_1