Справа № 182/1035/25
Провадження № 1-кп/0182/856/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2025 за № 0000055 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

14.02.2025 близько 13 год. 05 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в магазині «Пивна Бочка» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 53, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_3 , який купував продукти харчування у вказаному магазині та тримав у своїй руці належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 13Pro 5G 8+256 GB» (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ). В той же час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майно, шляхом обману, а саме зазначеним вище мобільним телефоном, який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_2 14.02.2025 близько 13 год. 05 хв. перебуваючи у тому самому місці, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_3 та попросив надати йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 13Pro 5G 8+256 GB» (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ), в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Водафон» з номером телефону НОМЕР_3 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, при цьому шляхом обману запевнив потерпілого, що поверне зазначений вище телефон після того, як завершить розмову по ньому.

Тоді ж, ОСОБА_3 не здогадуючись та не усвідомлюючи дійсного протиправного наміру ОСОБА_2 , будучи переконаним у його доброчесності, погодився та добровільно особисто передав останньому у його руки свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 13Pro 5G 8+256 GB» (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ), ринкова вартість якого, згідно висновку експерта становить 11 037 грн. 86 коп., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Водафон» з номером телефону НОМЕР_3 , та яка ніякої матеріальної цінності для потерпілого не становить. Після чого, ОСОБА_2 заволодівши, шляхом обману, вказаним мобільним телефоном, не маючи наміру повертати його потерпілому, вийшов із вище вказаного магазину на вулицю, імітуючи в цей час здійснення телефонного дзвінка, впевнившись у тому, що увага ОСОБА_3 відвернута, що він не здогадується про його злочинний намір та не спостерігає за його діями, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, при цьому утримуючи мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 13Pro 5G 8+256 GB» (IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 ), в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Водафон» з номером телефону НОМЕР_3 , яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричив своїми незаконними діями ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 11 037 грн. 86 коп.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Ухвалою суду від 24.02.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2025 за № 0000055 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором-стажистом на посаді прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі (а.с.15-17). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності. Також просив призначити йому покарання у вигляді штрафу, який він зможе сплатити.

Потерпілим ОСОБА_3 надано також письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.13-14).

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, також не оспорюються потерпілим судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників провадження.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.02.2025 (а.п.11); висновку судової товарознавчої експертизи №454 від 19.02.2025 року ( а.п. 26-32); протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 14.02.2025 (а.п. 33-36); протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 17.02.2025 (а.п.41-44); протоколу огляду предмету від 17.02.2025 року ( а.п. 46-49); протоколу проведення слідчого експерименту від 20.02.2025 року ( а.п. 53-58).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, не одружений, не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 638), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п. 65), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 68), раніше не судимий (а.п. 69).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Крім того, суд враховує, що за змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК).

З огляду на ці положення закону сторона вправі самостійно визначитися, які обставини вважати для себе найбільш сприятливими.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Однак, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження ОСОБА_2 не працює, дані про дохід у матеріалах справи відсутні. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що в разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, воно становитиме для нього особистий надмірний тягар.

Крім того, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у вигляді громадських робіт або пробаційного нагляду, оскільки таке покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Крім того, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у вигляді виправних робіт, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, було встановлено, що обвинувачений офіційно не працевлаштований. Тому, такий вид покарання до нього не може бути застосований.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді обмеження волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази:

- мобільний телефон «Xiaomi» марки «Redmi Note 13Pro» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який переданий під розписку на зберігання власнику ОСОБА_3 - залишити у його користуванні.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 454 від 19.02.2025 в сумі 424 грн. 08 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382, 124 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, та відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази

- мобільний телефон «Xiaomi» марки «Redmi Note 13Pro» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який переданий під розписку на зберігання власнику ОСОБА_3 - залишити у його користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 424 ( чотириста двадцять чотири) грн. 08 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1