Справа № 149/1253/24
Провадження №1-кп/149/109/24
Номер рядка звіту 18
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

11.12.2024 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №000047 від 26.04.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Уладівка Літинського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, не працюючого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

25.04.2024 приблизно о 13:00 год. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та її сином ОСОБА_7 прийшли до домогосподарства сусіда ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В той час ОСОБА_4 перебувала на подвір`ї свого домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , та, побачивши вище зазначених осіб, підійшла до хвіртки, щоб запитати мету їхнього прибуття.

В ході спілкування між ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з приводу неналежного утримання собаки ОСОБА_4 .

Після чого у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_5 , розуміючи явну протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , взяв у ОСОБА_6 сокиру, яку вона тримала в руках, та обухом сокири наніс один удар ОСОБА_4 в ліву частину обличчя, від чого остання впала на землю.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 28 від 27.05.2024 у ОСОБА_4 виявлено закриту черепно-мозкову травму (забій м`яких тканин обличчя зліва, струс головного мозку), яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день), згідно «Наказу № 6 п.2.3.3., правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав частково. Зазначив, що дійсно 25.04.2024 в обідню пору він перебував у своєї куми ОСОБА_6 де вживали спиртні напої. Дитина ОСОБА_6 повідомила, що собака потерпілої ОСОБА_4 її покусала. Тоді він, ОСОБА_6 та син останньої ОСОБА_7 вирішили піти до сусідки щоб прийняти міри до її пса. При цьому ОСОБА_6 взяла з собою сокиру. Прийшовши до потерпілої за адресою АДРЕСА_2 між останньою та ОСОБА_6 виникла сварка в ході якої він, перебуваючи в стані легкого алкогольного сп"яніння, вихватив сокиру у ОСОБА_6 та дерев"яною стороною вдарив її в область голови. Після цього, вони пішли до домоговсподарства ОСОБА_6 . Сусідів , на його думку, поряд не було.. Чи падала потерпіла після удару він не бачив. Вибачення у неї не просив. Важає, що лікувалась потерпіла не за наслідками його дій, а внаслідок проведеної операції. Завдану шкоду не має наміру відшкодовувати.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала що в квітні 2024 близько 13.00 год. до неї прийшла сусідка ОСОБА_8 по молоко. В цей час вона почула, що хтось стукає до сусіда. Вона, вийшовши до воріт, побачила ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які були в стані алкогольного сп"яніння. При цьому ОСОБА_6 тримала в руках сокиру. Вона повідомила їм, що сусіда немає. Тоді, ОСОБА_6 почала кричати на неї за собаку, оскільки вважала, що вона покусала її дитину. В цей час, ОСОБА_5 вихватив у ОСОБА_6 сокиру та вдарив її тупою металевою частиною в ліву сторону обличчя від чого вона упала. Сусідка ОСОБА_8 викликала швидку .Пам"ятає, що прибігла ще одна сусідка, її підняли. Приїхала швидка допомога та її відвезли до лікарні де вона пробула приблизно десять днів. Працівники поліції її допитували у лікарні. Обвинувачений завдану матеріальну та моральну шкоду не відшкодував. Матеріальна шкода полягає у витратах на лікування , а моральна полягає у стражданнях у зв"язку з ушкодженням обличчя, необхідністю постійного огляду у лікарів, оскільки ушкоджено нерви. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Судом також допитувались свідки, які були заявлені стороною обвинувачення.

Так, свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона проживає по сусідству через дорогу з потерпілою ОСОБА_4 .. Весною 2024 (точної дати повідомити не може) вона перебувала на власному подвір"ї, складаючи дрова та бачила ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які перебували біля подвір"я ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_6 тримала в руках сокиру. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка під час якої ОСОБА_5 вирвав з рук ОСОБА_6 сокиру та обухом ударив ОСОБА_4 в область голови. Остання упала, а ОСОБА_5 з іншими пішли. Потім підбігла сусідка, яка викликала швидку та поліцію.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона є донькою потерпілої та про обставини нанесення матері тілесних ушкоджень відомі зі слів сусідів. Зокрема сусідка ОСОБА_8 їй повідомила, що маму ударив по голові ОСОБА_5 . Внаслідок удару у матері виник набряк та з"явилась деформація обличчя. Матір відразу відвезли у лікарню де вона пробула приблизно 14 днів.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що в квітні 2024 вона прийшла до ОСОБА_4 по молоко. Почули стукіт по огорожі та вийшли на подвір"я подивитись, що сталось. Потерпіла підійшла до калітки, а вона залишилась на подвір"ї приблизно на відстані 3 м від калітки. Вона бачила як ОСОБА_6 та ще двоє чоловіків стукали до сусіда. Потерпіла їм сказала, що там нікого немає. Тоді ОСОБА_6 почала кричати до ОСОБА_4 з приводу собаки, виражатись на її адресу нецензурною лайкою. В цей час вона побачила як ОСОБА_5 наніс обухом сокири удар по голові ОСОБА_4 . Де він взяв сокиру не знає. Після цього, вони викрикуючи погрози пішли, а вона викликала швидку та поліцію та зателефонувала дочці потерпілої. Швидка допомога ОСОБА_4 забрала до лікарні та додому вона повернулась приблизно через дві неділі.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що з обвинуваченим він перебуває в дружніх відносинах. В квітні 2024, більш точної дати не пам"ятає, зі школи повернувся його брат та повідомив, що його покусали сусідські собаки. Почувши це, він , його мати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який в той час перебував у них в гостях, пішли до сусідів вирішувати питання з їх собаками. Зустрівшись із сусідкою ОСОБА_4 , у якої також є собака, у ОСОБА_6 виник з нею конфлікт в ході якого ОСОБА_5 вихватив у матері сокиру та вдарив потерпілу дерев"яною стороною в область лівої щоки. Після чого потерпіла впала, а вони всі пішли додому. Повідомив, що ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп"яніння, а він був напітпитку.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що в квітні 2024 її дитина прийшла додому та повідомила, що сусідська собака її покусала. Тоді вона взяла сокиру та пішла до сусідів щоб порубати собак. З нею також пішов син ОСОБА_11 . Спочатку вони пішли до домогосподарства по сусідству з ОСОБА_4 , проте сусідів не було, про що повідомила їх ОСОБА_4 , яка в цей час вийшла до калітки.Тоді ОСОБА_12 розпочала конфлікт з приводу собаки з ОСОБА_4 та маючи намір зарубати пса, замахнулась сокирою, яку в цей час у неї вихопив ОСОБА_13 . ОСОБА_4 почала кричати, що викличе поліцію та нецензурно виражатись на її адресу. Тоді вони повернулись та пішли додому. В ході конфлікту ОСОБА_13 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив. Про те, що до ОСОБА_4 приїжджала поліція, вона дізналась від дітей. Про те, що приїжджала швидка допомога їй не відомо. В цей же вечір, близько 19.00 год. вона бачила потерпілу, яка стояла біля воріт та видимих тілесних ушкоджень у неї не було.

Судом досліджено також письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме

-витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до якого 26.04.2024 внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який 25.04.2024 близько 13.00 на подвір"ї її домогосподарства умисно спричинив їй тілесні ушкодження (а.с. 111,112-114)

- довідку видану КНП "Хмільницька центральна лікарня" Хмільницької міської ради від 25.04.2024 про те, що ОСОБА_4 доставлена каретою швидкої допомоги о 14.20 год з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку (а.с. 115)

- протокол огляду місця події від 26.04.2024 де зафіксовано огляд сокири, яку добровільно видав ОСОБА_7 (а.с.116,117-119)

Протокол проведення слідчого експеременту з потерпілою від 08.05.2024 під час якого остання повідомляла про обставини нанесення їй ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які відповідають показам наданими нею під час судового розгляду (а.с.124-128)

- висновок експерта №28 від 27.05.2024 згідно якого у ОСОБА_4 виявлено закриту черепно-мозкову травму (забій м"яких тканин обличчя зліва, струс головного мозку ), яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров"я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні. Вказана закрита черепно-мозкова травма виявлена к ОСОБА_4 виникла від дії (удару) твердого тупого предметк чи від дії об такий, можливо 25.04.2024, за механізмом, який відтворила остання під час слідчого експеременту (а.с.а.с. 130)

У відповідності до ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному й неупередженому досліджені вказаних вище доказів, які були надані сторонами, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 саме обухом сокири в ліву частину обличчя підтверджується показами потерпілої та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які були очевидцями події та надали покази, які є логічними та послідовними.

Покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд ставить під сумнів, оскільки особи перебували в стані алкогольного сп"яніння, про що ними особисто зазначалось та їх свідчення є суперечливими між собою, а також з показами самого обвинуваченого. Так, свідок ОСОБА_6 вказувала про те, що ОСОБА_5 не наносив у її присутності ушкоджень ОСОБА_4 , більш того вона останню бачила цього ж дня близько 19.00 год, що не може відповідати дійсності, оскільки згідно досліджених доказів, потерпіла перебувала в лікарні.

Не визнання обвинуваченим механізму нанесення тілесного ушкодження, а також надання свідками суперечливих показів, суд розцінює, як спосіб захисту обвинуваченого від висунутого обвинувачення та намагання уникнути покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується положеннями ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, раніше не судимий, не працює, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи, всі зазначені обставини в їх сукупності, а також думку потерпілої щодо призначення покарання на розсуд суду, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно обрати в межах санкції ч. 2 с. 125 КК України у виді пробаційного нагляду.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Щодо цивільного позову потерпілої в частині стягнення майнової шкоди в сумі 15510,18 грн. суд зазначає таке.

Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Виходячи з цього особливої уваги потребує аналіз злочинів проти найцінніших людських благ життя та здоров`я, оскільки в кримінально-правовому аспекті ці посягання визнаються одними з найнебезпечніших

Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За нормами ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У п.7 ч.1 ст.368 КПК України зазначено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Судовим розглядом встановлено факт заподіяння дійсної, реальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 протиправними діями обвинуваченого, а саме їй були спричинені легкі тілесні ушкодження, внаслідок яких вона перебувала на стаціонарному лікуванні та відповідно понесла витрати на придбання медичних препаратів для відновлення здоров"я вартість яких становить 8379,70 грн. Саме такі витрати понесла потерпіла на лікування згідно з призначенням лікарів.

Тобто між подією кримінального правопорушення та заподіяною потерпілій шкодою встановлений безпосередній причинно-наслідковий зв*язок.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди слід задоволити частково.

Вирішуючи цивільний позов потерпілї в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних страждань, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, останній був спричинений фізичний біль та страждання у момент заподіяння тілесних ушкоджень, оскільки їй було нанесено удар сокирою по обличчю. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого істотно змінився звичний уклад життя потерпілої, оскільки остання протягом тривалого часу перебувала на лікуванні, відчувала фізичний біль та дискомфорт.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, істотність вимушених змін в організації життя, основоположних засад виваженості і справедливості, суд доходить висновку про необхідність повного задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, стягнувши з ОСОБА_5 на користь потерпілої 25000 грн. Саме така сума відшкодування, на думку суду, буде еквівалентна завданим їй моральним стражданням внаслідок фізичного болю та вимушених змін у зв*язку з тривалим лікуванням.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України. Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 373-376, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 8379,7 грн матеріальної шкоди та 25000 моральної шкоди, завданої злочином.

Арешт накладений ухвалою слідчої судді від 30.04.2024 скасувати.

Речові докази: сокиру , вилучену 26.04.2024 в с. Журавне Хмільницького району по вул. Довгалюка повернути ОСОБА_7 .

Судові витрати відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а потерпілою з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_14