Єдиний унікальний номер 205/5863/25
Номер провадження 1-кс/205/381/25
УХВАЛА

16 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 16.03.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню освіту, неодруженого, не утриманні малолітніх або непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, без визначеного місця проживання, раніше судимого:

-07.06.2023 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки;

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка була раніше засуджена за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, який Указом Президента України 15.01.2025 № 4220- ІХ продовжено на 90 діб вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

У невстановлений під час досудового розслідування час та місці, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у період часу з 17:00 години 14.03.2025 по 08:00 години 15.03.2025 (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 перебуваючи біля будинку, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Метробудівська, 8, побачив приміщення будівельного вагончика, який розташований біля вищевказаної адреси.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, перебуваючи у вищезазначеному місці та час, ОСОБА_7 достовірно знаючи, що у будівельному вагончику знаходяться речі та предмети, що мають матеріальну цінність, підійшов до вищевказаного вагончика, де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, пошкодив металопластикове вікно шляхом віджиму та незаконно проник до будівельного вагончика, з метою викрадення чужого майна.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , з будівельного вагончика, який був розташований біля будинку №8 по вул. Метробудівській в м. Дніпро, та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, побачив болгарку DNIPRO-M GS-98, акумуляторну болгарку DNIPRO-M DGA-201BC Ultra, акумуляторний дрель-шуруповерт Dnipro-M CD-218, належні ОСОБА_8 , які визначив для себе як об`єктом свого злочинного посягання. Реалізуючи вищевказаний умисел, передбачаючи спричинення майнової шкоди, ОСОБА_7 заволодів вищевказаним майном.

Виконавши всі свої злочинні дії до кінця ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-25/12075-ТВ від 27.03.2025 року, у розмірі 4166,83 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

15.04.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, не має постійного офіційного місця роботи, неодружений, на утримання малолітніх, або неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не має, без визначеного місця проживання, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного від вчинення дій, передбачених зазначеною статтею. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, підозрюваному стане відомо дані, щодо їх місяця проживання, номера мобільних телефонів, у зв`язку з чим він може незаконно впливати на свідків, як шляхом умовлянь, так і шляхом погроз, з метою зміни ними своїх показів в суді, що може сприяти уникненню ним кримінальної відповідальності. В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки він вже раніше судимий за кримінальні правопорушення проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, визначеного попереднім вироком суду.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та слідча підтримали заявлене клопотання, просили задовольнити, надали пояснення аналогічні змісту клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання слідчого, просили відмовити в задоволенні клопотання. Захисник просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт у нічний час доби, оскільки він має постійне місце проживання, працює не офіційно.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає у свого знайомого.

Вислухавши прокурора, слідчої, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрюваний раніше судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за кримінальні правопорушення проти власності. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 151 400 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000346 від 16.03.2025 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 13 червня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 151 400 гривень (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_7 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1