КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2219/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 759/3274/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРУМ ТРАНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Герон-Трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРИДАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР КАР ІНЖИНІРИНГ», Приватного підприємства «МАРАНТА», Публічного акціонерного товариства «ЗНВКІФ «Стартап»», Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОМПЛЕКТ ПЛЮС», Приватного акціонерного товариства «Свеський насосний завод», Приватного акціонерного товариства «ЦУКРОГІДРОМАШ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРУМ РЕЙЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЕНЕРДЖІ» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року, -

за участю:

представника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно повний перелік, якого зазначений в резолютивній частині ухвали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 , ТОВ «АУРУМ ТРАНС», ТОВ «Герон-Трейд», ТОВ «ІНРИДАН», ТОВ «ІНТЕР КАР ІНЖИНІРИНГ», ПП «МАРАНТА», ПАТ «ЗНВКІФ «Стартап»», ТОВ «УКРКОМПЛЕКТ ПЛЮС», ПрАТ «Свеський насосний завод», ПрАТ «ЦУКРОГІДРОМАШ», ТОВ «АУРУМ РЕЙЛ», ТОВ «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД», ТОВ «ТРАНС ЕНЕРДЖІ» - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року в частині накладення арешту, щодо даних підприємств.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що копію оскаржуваної ухвали було отримано 13.02.2025 року, а подана апеляційна скарга 19.02.2025 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Автор апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неповнота судового розгляду.

Органом досудового розслідування належним чином не було обґрунтовано, яким чином арештовані вагони, земельні ділянки, нерухомість ще з 2015 року є речовими доказами. Постанова про визнання майна речовим доказом є формально.

ОСОБА_6 на праві приватної власності належить корпоративні права товариств, вона являється учасником товариств та реалізує своє право в управлінні товариствами шляхом прийняття участі у загальних зборах, остання не обіймала та не обіймає у товариствах жодних посад. Наразі ОСОБА_6 , як підсанкційна особа не здійснює будь-якої діяльності щодо володіння, користування чи розпорядження активами товариства.

Арешт майна, раніше був скасований з підстав, як недоведеності арештованого майна критеріям речових доказів, так із підстав відсутності будь-яких інших доказів, які не доводять причетності до вчинення кримінальних правопорушень.

Арешт матеріальних об`єктів, які не відповідають критеріям речового доказу призводить до порушення основоположних прав власності, підприємницької діяльності та трудових прав працівників підприємств.

Недотримання бюджетом податків може призвести до фінансових труднощів для держави, а це у свою чергу, може вплинути на здатність держави виконувати свої функції, включаючи забезпечення безпеки та здійснення соціальних програм.

Разом з тим, питання про арешт майна вирішено у провадженні яке зупинено, що законом не допускається.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, жодних клопотань від останнього про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Разом з тим, з метою недопущення затягування судового розгляду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000178 від 09.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

11.02.2025 року старший слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до Святошинського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно повний перелік, якого зазначений в клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та накладено арешт на майно повний перелік, якого зазначений в резолютивній частині ухвали.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язкові вимоги, яким має відповідати клопотання арешт майна і перевірку відповідності клопотання вказаним вимогам покладено на слідчого суддю. Серед таких вимог згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України зокрема є те, що клопотання про арешт майна має бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання.

З огляду на те, що майно, яке зазначено представником ОСОБА_7 , лише формально визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, без зазначення яким критеріям, визначеним ст.98 КПК України воно відповідає, правові підстави для накладення арешту на це майно були відсутні.

Разом з тим, колегія суддів, перевіряє доводи представника щодо вирішення питання у провадженні яке зупинено, та вважає за необхідне зазначити, що (том 1, ст. 27) містить постанову про відновлення досудового розслідування від 11.02.2025 року заступника начальника відділу СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , тому питання про накладення арешту або його скасування у даному кримінальному провадженні не заборонено.

При цьому такі висновки колегія суддів робить виключно щодо майна, яке зазначено представником ОСОБА_7 в апеляційній скарзі і перевіряє законність накладення арешту тільки щодо даного майна згідно положенням ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що існування правової підстави для арешту вказаного майна не підтверджується відповідними доказами і саме тому на вищезазначене майно, не може бути накладено арешт без наявності на це законних підстав.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на майно ОСОБА_6 , ТОВ «АУРУМ ТРАНС», ТОВ «Герон-Трейд», ТОВ «ІНРИДАН», ТОВ «ІНТЕР КАР ІНЖИНІРИНГ», ПП «МАРАНТА», ПАТ «ЗНВКІФ «Стартап»», ТОВ «УКРКОМПЛЕКТ ПЛЮС», ПрАТ «Свеський насосний завод», ПрАТ «ЦУКРОГІДРОМАШ», ТОВ «АУРУМ РЕЙЛ», ТОВ «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД», ТОВ «ТРАНС ЕНЕРДЖІ», а апеляційна скарга представника частковому задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора в накладенні арешту на майно в зазначеній вище частині, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРУМ ТРАНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Герон-Трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРИДАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР КАР ІНЖИНІРИНГ», Приватного підприємства «МАРАНТА», Публічного акціонерного товариства «ЗНВКІФ «Стартап»», Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОМПЛЕКТ ПЛЮС», Приватного акціонерного товариства «Свеський насосний завод», Приватного акціонерного товариства «ЦУКРОГІДРОМАШ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРУМ РЕЙЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЕНЕРДЖІ», - адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРУМ ТРАНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Герон-Трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРИДАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР КАР ІНЖИНІРИНГ», Приватного підприємства «МАРАНТА», Публічного акціонерного товариства «ЗНВКІФ «Стартап»», Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОМПЛЕКТ ПЛЮС», Приватного акціонерного товариства «Свеський насосний завод», Приватного акціонерного товариства «ЦУКРОГІДРОМАШ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРУМ РЕЙЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЕНЕРДЖІ», - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРУМ ТРАНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Герон-Трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНРИДАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР КАР ІНЖИНІРИНГ», Приватного підприємства «МАРАНТА», Публічного акціонерного товариства «ЗНВКІФ «Стартап»», Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОМПЛЕКТ ПЛЮС», Приватного акціонерного товариства «Свеський насосний завод», Приватного акціонерного товариства «ЦУКРОГІДРОМАШ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРУМ РЕЙЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС ЕНЕРДЖІ», - відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3