Справа №766/1885/25
н/п 1-кс/766/1266/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000084 від 24.01.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

10.02.2025 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням, якому просив: накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною володіння та розпорядження нерухомим та рухомим майном, а саме на:

1. нерухоме майно:

1) 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20526820;

2) квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

2. рухоме майно:

1) легковий автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, 2009 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 ;

2) легковий автомобіль марки - AUDІ, модель Q7, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова (VIN) НОМЕР_4 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000084 від 24.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

На теперішній час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має речові права на таке нерухоме майно:

1) на праві спільної сумісної власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20526820, яка належать йому на підставі договору міни №4677 від 23.12.1998, зареєстрований товарною біржею «Ізумруд» за р. №4677;

2) на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка належать йому на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 350 від 30.03.2016;

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право власності на таке рухоме (транспортні засоби) майно:

1) легковий автомобіль марки - VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, 2009 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 ;

2) легковий автомобіль марки - AUDІ, модель Q7, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова (VIN) НОМЕР_4 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою уникнення відчуження майна.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна..

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000084 від 24.01.2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має речові права на таке нерухоме майно:

1) на праві спільної сумісної власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20526820;

2) на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право власності на таке рухоме майно (транспортні засоби):

1) легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2009 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 ;

2) легковий автомобіль марки AUDІ, модель Q7, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова (VIN) НОМЕР_4 .

Враховуючи те, що санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, у кримінальному провадженні є підстави, передбачені ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно ч. ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на нерухоме майно шляхом заборони розпоряджання ним та його відчуження, без заборони користування. Що стосується транспортних засобів, то слід накласти на них арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ними та їх відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження такого майна та розпорядження ним, а саме на:

1) 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20526820;

2) квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження такого майна та користування і розпорядження ним, а саме на:

1) легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2009 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN) НОМЕР_2 ;

2) легковий автомобіль марки AUDІ, модель Q7, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова (VIN) НОМЕР_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1