УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 405/6996/24

провадження № 51-452ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2025 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 рокувідмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу ВП № 1 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про дозвіл на проведення обшуку (за адресою: АДРЕСА_1 ), у кримінальному провадженні № 00000108 від 24 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 384 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд ухвалою від 31 січня 2025 року повернув апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року, як подану особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Також апеляційний суд вказав, що відповідно до ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про відмову у дозволі на проведення обшуку не підлягає апеляційному оскарженню.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вищевказані ухвали місцевого та апеляційного суду і задовольнити клопотання слідчого та прокурора про дозвіл на проведення обшуку.

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі ОСОБА_4 та надані до неї копії судових рішень й інші документи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 424 КПК ухвали слідчого судді оскарженню в касаційному порідку не підлягають.

Частинами 1 та 2 ст. 309 КПК визначено перелік ухвал слідчих суддів, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Положеннями ч. 1 ст. 393 КПК визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК потерпілий має право подати апеляційну скаргу на судове рішення в частині, що стосується його інтересів, але в межах вимог, заявлених ним в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу наведених положень процесуального закону, потерпілий або його законний представник чи представник мають право на апеляційне оскарження лише судових рішень, постановлених під час судового провадження, в частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, а враховуючи те, що ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року постановлена під час досудового розслідування, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що потерпілий ОСОБА_4 не наділений правом апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку житла або іншого володіння особи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Суддя апеляційної інстанції, встановивши, що потерпілий ОСОБА_4 є особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу на вказану ухвалу слідчого судді, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційний суд прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.

Крім того, на переконання суду касаційної інстанції, апеляційний суд, з огляду на приписи статті 309 КПК,дійшов обґрунтованого висновку і про те, що зазначена ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки не входять в перелік судових рішень, які передбачені цією нормою закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 428 КПК, відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 грудня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3