Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/75/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000227 від 08 лютого 2020 року за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2023 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого утриманців, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості;

визнано винним та призначено покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 09 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 тримання під вартою, залишено без змін до набрання вироком законної сили, строк відбування покарання відраховувати з 13 липня 2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, до строку позбавлення волі ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі, за період з 18 лютого 2020 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, майнової шкоди 709 грн. 30 коп. В іншій частині цивільного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-психологічної експертизи №939/940/20-27 від 02 квітня 2020 року в сумі 6537 грн. 60 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст.100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за таких обставин.

Так, 08 лютого 2020 року в період часу приблизно з 04:00 год до 05:30 год ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували на автозаправній станції «ОККО», розташованій за адресою вул.Віктора Голого, 110, м.Знам`янка Кіровоградської області, де спільно вживали спиртні напої.

Перебуваючи у вказаному місці, приблизно о 05:30 год, ОСОБА_8 , після зроблених декількох зауважень ОСОБА_10 з приводу його поведінки та виниклого внаслідок цього між ними конфлікту, сказав ОСОБА_10 , щоб він сідав до автомобіля ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, яким цього вечора користувався ОСОБА_8 , повідомивши ОСОБА_10 , що відвезе його до місця мешкання.

Приблизно о 05:30 год 08 лютого 2020 року ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , виїхавши від автозаправної станції «ОККО» на автомобілі ВАЗ 2101 зеленого кольору, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , попрямували до місця проживання ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_2 , при цьому по дорозі ОСОБА_8 продовжив робити ОСОБА_10 зауваження з приводу його неналежної поведінки.

Приїхавши до перехрестя вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінника у місті Знам`янка Кіровоградської оболасті, ОСОБА_8 зупинив автомобіль поряд з житловим будинком, розташованим за адресою вулиця М.Грушевського,49, після чого разом з ОСОБА_10 вийшов з автомобіля, де у них на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_8 раптово виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 , тобто умисне протиправне заподіяння його смерті.

Реалізуючи даний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи на перехресті вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінника в місті Знам`янка Кіровоградської області, ОСОБА_8 рукою наніс не менше одного удару в обличчя ОСОБА_10 , після чого діставши ніж, який мав при собі, наніс одного удару вказаним ножем в грудну клітину ОСОБА_10 .

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітки зліва, що продовжується в раневий канал, проникаючий в плевральну порожнину з пошкодженням серцевої сорочки і м`язу правого шлуночка серця, синця і садна на верхньому повіці правого ока, синця в лівій підочній ділянці, які, згідно висновку судово- медичної експертизи №15 від 05 березня 2020 року, по тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя під час утворення, від яких на місці скоєння злочину настала смерть ОСОБА_10 .

Відповідно до вказаного висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та стала наслідком колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серця, що спричинило крововилив в плевральні порожнини, ускладнившись гострою крововтратою.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив змінити вирок суду першої інстанції, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України. Свої вимоги обґрунтував тим, що судове слідство проведене однобічно, не об`єктивно із обвинувальним ухилом, висновки суду не ґрунтуються на повному та належному дослідженні сукупності доказів, не відповідають фактичним обставинам справи. Проведеним судовим слідством встановлено. що у день події кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ряд інших осіб (свідків у кримінальному провадженні) відпочивали на автозаправній станції. вживаючи алкогольні напої. При цьому ОСОБА_8 алкогольні напої не вживав. ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та у відповідності до показань свідків у цьому стані мав агресивну, неадекватну поведінку, виражався нецензурною лайкою, провокував конфлікти, крім тог, свідки вказали, що у ОСОБА_10 був ніж, який застосовували, щоб різати закуску; натомість ОСОБА_8 поводив себе адекватно, спокійно, стримано, намагався заспокоїти потерпілого. ОСОБА_8 у подальшому запропонував ОСОБА_10 підвезти того до дому, на що останній добровільно погодився. Цей факт судом трактовано неправильного як те, що обвинувачений змусив ОСОБА_10 їхати з ним. Дорогою додому ОСОБА_10 продовжив агресивно реагувати на зауваження ОСОБА_8 з приводу поведінки. Після того, як ОСОБА_8 зупинив автомобіль і ОСОБА_8 намагався поговорити із ОСОБА_10 з приводу того, щоб останній припинив випивати; вони вийшли із автомобіля, після чого ОСОБА_10 перший вдарив ОСОБА_8 по обличчю кулаком, а ОСОБА_8 побачив ніж у лівій руці ОСОБА_10 . Поведінка ОСОБА_10 була провокативною.

Отже, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла бійка, внаслідок якої ОСОБА_8 вихопив ніж з рук ОСОБА_10 та з метою зупинити останнього наніс ножем один удар наосліп. Сторона захисту зауважує, що ОСОБА_8 перебував у збудженому психоемоційному стані, не усвідомлював до кінця подій, не мав умислу вбивати ОСОБА_10 , тим більше, зважаючи, що ОСОБА_10 був його товаришем з дитинства; все сталось спонтанно. Після чого, ОСОБА_8 , побачив, що ОСОБА_10 не розмовляє й у нього йде кров, намагався надати останньому допомогу й викликав «швидку допомогу». Зазначає, що судом неправильно трактовано поведінку ОСОБА_8 зі слів свідка ОСОБА_14 : як агресивну, що обвинувачений тягав потерпілого, піднімав тіло, садив під колеса автомобіля, трусив його. Обвинувачений насправді дізнався про смерть ОСОБА_10 по приїзду у приймальний покій лікарні. ОСОБА_8 намагався реанімувати ОСОБА_10 , не усвідомлював, що ОСОБА_10 помер. Захист вказує на відсутність суб`єктивної складової кримінального правопорушення, відсутній умисел на вбивство. Вказане підтверджується доказами у кримінальному провадженні, зокрема, показаннями свідків.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, яка просила залишити без задоволення подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, зазначив, що з 07 на 08 лютого 2020 року вночі, він разом з ОСОБА_10 , який вже був п`яний виїхали додому з гаражу де ремонтували машину. Зустріли хлопців ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , зупинились та домовились зустрітися на автозаправці «Окко». ОСОБА_18 та вказані хлопці були в стані алкогольного сп`яніння, особисто він був тверезий, алкоголь того вечора не вживав. Хлопці почали трохи «заводитись», оскільки ОСОБА_18 провокував конфлікт, він робив йому зауваження. Потім змусив його сісти в автомобіль, щоб відвезти його додому. По дорозі ОСОБА_10 грубив йому, він робив йому зауваження, спілкувались, розбирали ситуацію, що той неправильно себе поводив. На вулиці був сніг, слизько. Зрештою зупинилися. Він намагався розмовляти з ОСОБА_10 , щоб той перестав пити, почав нормально жити. Вони дружили з дитинства, навчалися в одному класі. ОСОБА_10 вскипів, сказав, що не хоче більше слухати. Вийшли з машини. ОСОБА_10 вдарив його по обличчю кулаком та він побачив, що в лівій руці ОСОБА_10 був ніж і вибив його з руки лівою ногою. Потім почав піднімати цей ніж, і в цей час ОСОБА_18 набіг на нього. Потім він ніж відкинув через верх. Не помітив кров, не зрозумів, що сталося, у ОСОБА_18 були відкриті очі. Потім побачив кров і викликав швидку. Після цього, повернувся, знайшов ніж, викинув його і повернувся в лікарню. Ніж лежав в автомобілі біля магнітофону та ОСОБА_10 його взяв. ОСОБА_10 сам наколовся на вістря ножа. У той час як він піднімав ніж з поверхні асфальту, останній на нього напоровся (навалився). Він не хотів вбивати ОСОБА_10 , умислу та мотиву не мав, все сталося спонтанно. Розкаюється у тому, що трапилося.

Разом із тим, під час апеляційного розгляду частково підтвердив свої показання надані в суді першої інстанції. Проте вказав, що потерпілий не напоровся на ніж, а він вдарив потерпілого на відмаш ножем, відмахуючись від останнього.

Незважаючи на невизнання вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, вина ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами і, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що проживає на третьому поверсі в квартирі АДРЕСА_3 . Два роки тому, взимку в нічний час, точної дати не пам`ятає, почула шум, крик, хтось бився. Виглянула у вікно, вийшла на балкон, побачила, що стоїть швидка допомога, до якої заносили тіло. Ще там була зелена легкова машина. Коли від`їжджала швидка, хтось кричав: «Ти мене обманув».

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що два роки тому взимку чи на початку весни (лежав сніг), точної дати не пам`ятає, близько шостої ранку почув крик, просили викликати швидку. Перший хлопець другого намагався привести до тями, тер снігом. Вони були біля автомобіля. Він близько до них не підходив, десь був у двох метрах від них, дочекався швидку. Той, що лежав обпершись на колесо автомобіля зі сторони водія, ознак життя не показував, ушкоджень його він не бачив. Другий хлопець намагався привести його до тями. В якому стані був обвинувачений сказати не може.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що працювала диспетчером на швидкій допомозі. Пам`ятає, що зателефонував чоловік, повідомив, щось про поранення іншого чоловіка. З`ясувала адресу, направила бригаду. Це була нічна зміна, під ранок до опів на шосту. Потім той чоловік, ще декілька разів телефонував, наполягав на приїзді швидкої, бригада мабуть ще не доїхала. Він був емоційний, схвильований.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що працює водієм на швидкій допомозі. Була ніч, кінець зими-початок весни. Приїхали за викликом, був обвинувачений, він був агресивним, тягав потерпілого. Швидка забрала потерпілого хоча він був мертвим, з тої причини, що обвинувачений поводився агресивно. Обвинувачений також приїхав на прийомальний покій та дізнався, що потерпілий помер. Коли приїхали за викликом, обвинувачений не давав нормально підійти до потепілого, тягав його, піднімав тіло, садив під колесо авто, той падав, він піднімав його, трусив.

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що працює в комунальній службі. Взимку, дати та часу він не пам`ятає, горнули на дорозі сніг. Стояв автомобіль «Жигулі», біля нього чоловіки. Візуально їх не пам`ятає. Обвинуваченого не впізнає. Прогорнули сніг і поїхали далі.

- показаннями свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що ні з потерпілим ні з обвинуваченим не знайомі. Працює в комунальній службі. Горнули сніг з Бискубом різними машинами. Зелені жигулі виїхали з вул.Пролетарської на вул.Чайковського.

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що в лютому 2020 року з ОСОБА_25 відпочивали в кафе «Ті Аmо». Вийшли з кафе, під`їхали Рюма і ОСОБА_18 . Всі разом поїхали на автозаправку «Окко» близько 02 год. ночі, там випивали. Потім Рюма з ОСОБА_18 поїхали, Рюма був за кермом. Цимбалу притаманна неадекватна, агресивна поведінка. Але конфліктів відкритих не було. На «Окко» Рюма не пив, а всі інші випивали, у тому числі ОСОБА_18 . Був ніж, різали закуску на капоті. Різав ОСОБА_18 . Обстановока була не конфліктна, але трохи під накалом через поведінку ОСОБА_18 . Останній коли випивав ставав неврівноваженим.

- показаннями свідка ОСОБА_26 , який в судовому засіданні суду першої інстанції надав пояснення аналогічні показанням свідка ОСОБА_24 . Вказав, що ОСОБА_10 поводився агресивно, провокував ОСОБА_8 . Зі сторони ОСОБА_8 агресії не було. У ОСОБА_10 були постійні претензії, то мало налив, то багато, то йому холодно. Сам ОСОБА_27 не пив, він був за кермом. Ножа він не бачив.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні суду першої інстанції надав такі ж показання як і свідок ОСОБА_24 . Вказав, що ОСОБА_10 поводився неадекватно, виражався нецензурною лайкою. Рюма не пив.

- показаннями свідка ОСОБА_28 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що товаришував з ОСОБА_29 . Два роки тому в лютому Рюма подзвонив і сказав, що потрібно віддати ключі від квартири ОСОБА_18 . Зустрілись, він віддав.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 , і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, підтверджується іншими зібраними у справі доказами і, зокрема:

- рапортом помічника чергового Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_30 , відповідно до якого 08 лютого 2020 року о 06:16 надійшло повідомлення від фельдшера ШМД, про те, що отримавши виклик на вул.Грушевського о 05:30 год виявили чоловіка з проникаючим ножовим пораненням в грудну клітку без ознак життя, обставини не відомі. Свідок, який був поряд з пораненим в стані алкогольного сп`яніння поїхав автомобілем ВАЗ 2101 зеленого кольору, державний номер НОМЕР_3 (т.4 а.с. 3-6);

-з карти виїзду швидкої медичної допомоги №938 від 08 лютого 2020 року та довідки КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф у Кіровограській області» від 14 лютого 2020 року вбачається, що 08 лютого 2020 року о 05:50 год. зареєстровано виїзд бригади екстернної (швидкої) медичної допомоги №938 за адресою: м.Знам`янка, вул. М.Грушевського, кафе «Казка». При приїзді бригади на місце виклику - перехрестя вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінніка, на вулиці в положенні сидячи, спиною до автомобіля виявлений труп чоловіка, на вид 25 років, який був одягнений в зимову куртку чорного кольору та чорні штани. На виклик виїздила бригада у складі фельдшера ОСОБА_31 та водія ОСОБА_14 (т.4 а.с. 92,93);

- лікарським свідоцтвом про смерть №3065/15, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смерть настала на вулиці М.Грушевського, біля кафе «Сказка». Причина смерті: напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Хвороба (паталогічні стани), що призвели до смерті: гостра крововтрата. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкоджен6ням серця (т.4 а.с. 7-8);

- протоколом огляду місця події від 08 лютого 2020 року, фото таблицями до нього з яких вбачається, що під час проведення огляду місця події було оглянуто місце події ділянка проїжджої частини вул.Лінніка між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . Під час огляду місцевості виявлено сліди речовини бурого кольору. Від даних слідів РБК у напрямку будинку ведуть сліди протектору автомобіля дугоподібної форми, які у свою чергу знаходяться і на відмостці будинку АДРЕСА_6 . Поруч із даними слідами виявлено запальничку чорного кольору. Далі сліди протектору ведуть через проїжджу частину вул.Лінніка, до будинку №43. Також дані сліди ведуть і на клумбу перед даними будинками. На початку слідів (перед виїздом на клумбу) виявлено склянну пляшку об`ємом 0,33 л. з надписом «Ром-Кола». При частковому знятті снігового покрову поруч із будинком №47 між слідами РБК та запальничкою виявлено недопалок. З місця події вилучено: сніг зі слідами РБК (два зразки); зафіксовані сліди протектору; пляшка склянна «Ром-Кола»; запальничка; недопалок (т.3 а.с.22-23,23-34);

- протоколом огляду місця події від 08 лютого 2020 року, з таблицями ілюстрацій до нього, з яких вбачається, що в приміщенні моргу КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка Знам`янської міської ради було оглянуто труп ОСОБА_10 та одяг в який він був одягнений зі слідами пошкоджень та речовини бурого кольору (т.3 а.с. 35-39);

- протоколом обшуку від 08 лютого 2020 року та таблицями ілюстрацій до нього, з яких вбачається, що в період часу з 10:35 год. до 11:42 год. 08 лютого 2020 року, проведено обшук автомобіля ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на відкритій ділянці місцевості, навпроти корпусу №2 КПН «Знам`янська міська лікарня ім. А.В.Лисенко», по вул. Гагаріна, 27 в м. Знам`янка Кіровоградської області. Під час обшуку автомобіля виявлено та вилучено: ПЕТ пляшку «Blak Energy Drink», футболку темно-зеленого кольору, гаманець чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2101 з НОМЕР_4 , фрагмент чохла з верхньої частини керма, відео реєстратор з флеш-носієм, куртка темного кольору, чохол з заднього сидіння автомобіля, фрагмент чохла нижньої частини керма, три недопалки цигарки з попільнички автомобіля, ручка дверцят. Огляд автомобіля було здійснено в порядку, визначеному КПК, в подальшому санкціоновано ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2020 року в порядку ч.3 ст.233 КПК України (т.4 а.с. 41-42,43-52, 53-57);

- протоколом огляду місця події від 08 лютого 2020 року, під час якого оглянуто квартиру АДРЕСА_7 (т.4 а.с.49-50, 51-57);

- протоколом обшуку від 08 лютого 2020 року, згідно з яким на підставі ухвали слідчого судді від 10 лютого 2020 року, проведено обшук квартири по АДРЕСА_1 (т.4 а.с. 58-59, 60-62);

- протоколом огляду місця події від 08 лютого 2020 року, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 на території навпроти будівлі за адресою: АДРЕСА_8 добровільно надав штани, кофту, куртку та кросівки чорного кольору (т. 4 а.с.63,64);

- протоколом огляду місця події від 10 лютого 202 року, під час якого оглянуто гараж, який знаходиться на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_9 (т.4 а.с.65);

- протоколом огляду предмету від 10 лютого 2020 року, під час якого оглянуто предмети: два змиви речовини бурого кольору , склянна пляшка «Ром-кола, запальничка, один недопалок, зрізи нігтьових пластин, куртка, кофта, футболка, ПЕТ плшка «Black Energi Drink», футболка темно-зеленого кольору , чохол з заднього сидіння автомобіля, фрагмент чохла нижньої частини керма, три недопалка цигарки з попільнички автомобіля, ручка дверцят, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2101 З0130 КД (т.4 а.с. 66);

- протоколом огляду предмету від 10 лютого 2020 року, під час якого оглянуто ДВД диски надані ТОВ «АТБ-маркет», магазином «Меблі» (т.4 а.с.67);

- протоколом огляду предмету від 10 лютого 2020 року, згідно з яким оглянуто ДВД-диск на якому маються відео файли з нагрудних камер відео спостереження працівників Знам`янськогот відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, які прибули 08 лютого 2020 року на виклик про смерть ОСОБА_10 до КНП «Знам`янська міська лікарня ім..А.А. Лисенка». При огляді вказаних відеофайлів зроблено скріншоти вказаних з оглянутих відео файлів (т.4 а.с.68,69-80);

- довідкою про опрацювання номерної інформації під час досудового розслідування кримінального провадження, згідно з якою проведено аналіз технічної інформації відносно СІМ82 та 50 (т.4 а.с. 85-90);

- протоколом огляду предмета - ДВД диску наданого ПРАТ «ВФ Україна» (т.4 а.с. 91);

- протоколом огляду предметів від 15 лютого 2020 року згідно з яким було оглянуто ДВД диск наданий КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», на якому маються файли виклику медичної допоомги 08 лютого 2020 року на перехрестя вулиць Михайла Грушевського та Михайла Лінніка у м. Знам`янка Кіровоградської області (т.4 а.с. 94);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка водія КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф у Кіровограській області» ОСОБА_14 , який на фотознімку під №2 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка перебувала біля автомобіля ВАЗ 2101 зеленого кольору та виявленого ними трупу, під час виїзду за викликом (т.4 а.с. 95,96).

- висновком експерта №15, складеним лікарем судово-медичним експертом Олександрійського районного відділення КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОЗ Кіровоградської облдержадміністрації за результатами проведеної на підставі постанови слідчого від 08 лютого 2020 року, судово-медичної експертизи від 05 березня 2020 року, відповідно до якої на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , 1993 року народження, з урахуванням обставин справи, даних лабораторних методів дослідження, експерт прийшов до настурних підсумків. 1.При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а) рани грудної клітки зліва, що продовжується в раневий канал, проникаючий в плевральну порожнину з пошкодженням серцевої сорочки і м`язу правого шлуночка серця; б) синця і садна на верхньому повіці правого ока, синця в лівій підочній ділянці. 2.6. Проникаюче пошкодження на грудній клітці зліва спричинено прижиттєво дією плоского односторонньо-гострого колючо-ріжучого предмету, яким може бути ніж маючий вістря, обух і лезо з максимальною шириною клинка на рівні занурення в тіло близько 2,0 см, довжиною близько 10,5 см, про що свідчать веретеноподібна рана на шкірі, один гострий, другий закруглений кінець, рівні краї рани, наявність ранового каналу, перевага довжини ранового каналу над довжиною рани на шкірі. Направлення ранового каналу зліва направо, з переду назад, зверху до низу. Синець і садно на верхньому повіці правого ока, синець в лівій підочній ділянці утворились від дії тупого(их) предмету (ів). 3.Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_10 , а саме проникаюче пошкодження на грудній клітці зліва з пошкодженнями перикарду, серця утворилися від одної травматичної дії колюче-ріжучого предмету; синець, садно на верхньому повіці правого ока і синець в лівій підочній ділянці утворились від 2-х травматичних дій тупого(их) предмету(ів). 4.У момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_10 міг знаходитись в самому різному положенні по відношенню до травмуючого предмету і особи, яка наносила пошкодження. 5. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 на тілі слідів характерних для падіння з положення стоячи на плоскість чи виступаючі предмети, слідів боротьби та самооборони, не виявлено. 7.Тілесні ушкодження, які мають місце на тілі ОСОБА_10 утворилися за невеликий проміжок часу. Судово-медичних критеріїв, по яких можна було б судити, за який саме проміжок часу немає. 8.Колото-різане поранення, проникаюче в порожнину грудної клітки з пошкодженням серця має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння згідно з п. 2.1.3й «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року. 9. Синець, садно на верхньому повіці правого ока, синець в лівій підочній ділянці мають ознаки легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року. 10.Проникаюче колото-різане пошкодження грудної клітки зліва з пораненням серця має прижиттєвий характер, на що вказують крововиливи в м`які тканини та в ділянці серця по ходу раневого каналу. 11. Враховуючи ступінь вираження трупних явищ (трупні плями при натисканні на них триразово зникають і відновлюють свій колір через 40 секунд, трупне заклякання добре виражено у всіх досліджуваних групах м`язів). Зіставляючи з даними літератури «Визначення давності настання смерті в судово-медичній експертизі» (Методичні рекомендації Київ, 2012 р.), дозволяє говорити, що така міра вираженності трупних явищ, може відповідати біля 4-5 годин до моменту експертизи трупа. При цьому можливі відхилення розвитку посмертних явищ в ту або іншу сторону, оскільки не всі чинники, які впливають на їх міру розвитку можна врахувати. 12. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з пошкодженням серця, спричинивши крововилив в плевральні порожнини, ускладнившись гострою крововтратою являється небезпечним для життя в момент заподіяння і знаходиться в прямому причинному зв`язку з заступленням смерті. 13. Враховуючи тяжкість ушкоджень (ушкодження перикарду і серця), можна говорити, що ОСОБА_10 міг здійснювати активні дії (пересуватися, кричати, звати на допомогу) короткий проміжок часу, по мірі наростання гострої крововтрати та шоку, ця можливість втрачалась. 14,15. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , яких-небудь захворювань, які знаходилися в прямому причинному зв`язку зі смертю, не встановлено. 16.При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 , (висновок експерта № 582 від 17 лютого 2020 року в крові виявлено етиловий спирт в кількості - 4,23 г/дм3, що може відповідати тяжкому степеню алкогольного сп`яніння по відношенню до живих осіб (т.4 а.с.97-100);

- відповідно до висновку експерта №198 від 26 лютого 2020 судово медичної експертизи зразка крові на марлі трупа ОСОБА_10 , проведеної КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанови слідчого від 19 лютого 2020 року, при визначенні групової належності в зразку крові на марлі ОСОБА_10 за ісорелогічною системою АВ0 виявлено антигени В і Н, що відповідає групі крові Ва з супутним антигеном Н (т.4 а.с. 101-102);

- відповідно до висновку експерта №66/74 від 23 квітня 2020 року судово медичної експертизи ділянки шкіри трупа ОСОБА_10 , проведеної КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанови слідчого від 08 лютого 2020 року, на наданому для проведення експертизи клапті шкіри передньої поверхні грудної клітки трупа ОСОБА_10 є ушкодження у вигляді колото-різаної рани, яка є результатом одноразової прямовисної дії плоского одногострого колюче-ріжучого предмета з обухом неправильної П-подібної форми, помірної товщини, у межах приблизно 1-2 мм, ймовірно, з більш вираженим правим ребром, з помірно заточеним лезовим краєм і з найбільшою шириною зануреної частини клинка приблизно 20-22 мм. У момент спричинення рани клинок був орієнтований косовертикально, обухом вверх і вліво, лезом вниз і вправо. Рана придатна для ідентифікації травмувального предмета за груповими ознаками. Індивідуальні особливості слідоутворювальної частини клинка не відобразилися (т.4 а.с.103-109);

- відповідно до висновків судово медичних експертиз №75 від 19 лютого 2020 року №201 від 16 березня 2020 року проведених КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанов слідчих, на поверхні тканини куртки, яка належить ОСОБА_8 , слідів речовини червоно-бурого кольору, придатних для трасо логічного аналізу, не виявлено. На штанах вилучених 08 лютого 2020 року навпроти будівлі, розташованої за адресою: вул. Київська, 25, м.Знам`янка Кіровоградської оласті у ОСОБА_8 , слідів крові не виявлено (т.4 а.с. 112-114, 115-116);

- висновком судово-медичної експертизи №41 від 16 березня 2020 року, яка проведена судово-медичним експертом цитологом КЗ «КОБ СМЕ» УОЗ Кіровоградської облдержадміністрації» на підставі постанови слідчого від 19 лютого 2020 року, та в якій вказано, що при судово-медичній експертизі недопалка з жовтим фільтром маркування «Monte Carlо» вилученого в ході проведення місця події виявлений антиген Р ізосерологіченої системи АВО, статеву належність встановити не вдалося у зв`язку з відсутністю клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. Отже дану сигарету могла курити особа з групою крові 0 (aB) (т.4 а.с. 118,119);

- відповідно до висновку експерта №199 від 19 лютого 2020 року судово медичної експертизи двох змивів речовини бурого кольору на пластикових паличках з місця події, зразка крові на марлі потерпілого ОСОБА_10 , проведеної КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанови слідчого від 19 лютого 2020 року, на двох змивах зі снігу (об`єкти №№1,2) знайдено сліди крові людини, та при визначенні групової належності цієї крові за системою АВ0 виявлено антигени В та Н, що передбачає групу Ва із супутнім антигеном Н. Таким чином, отримані результати свідчать про те, що кров в об`єктах №№1,2 може походити від потерпілого ОСОБА_10 (т.4 а.с. 121-122);

- відповідно до висновку експерта №200 від 16 березня 2020 року кофти потерпілого, зразка крові на марлі потерпілого ОСОБА_10 , проведеної КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» на підставі постанови слідчого від 19 лютого 2020 року, кров на кофті може походити від потерпілого ОСОБА_10 , (т.4 а.с.123-125);

- відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 02 квітня 2020 року №939/940/20-27, яка проведена Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на підставі постанови слідчого від 24 лютого 2020 року, узагальнюючи результати відеозапису допиту свідка ОСОБА_8 від 12 лютого 2020 року та відеозапису допиту ОСОБА_8 від 17 лютого 2020 року в якості підозрюваного, експерт прийшов до висновку, що при наданні допитуваним показів щодо досліджувальної події, останній постійно знаходився в стані психологічної напруги, яка супроводжувалась змінами в психоемоційному стані через прояв таких жестів та міміки, які характерні при наданні нещирої інформації допитуваним. При цьому слід додатково визначити, що дій примусового до дачі свідчень характеру: погроз, залякувань, образ, дій, що упереджують дії опитуваної особи, саме підозрюваного ОСОБА_8 з боку особи, що здійснювала допит, в ході проведення не спостерігається. Комунікативна діяльність ОСОБА_8 під час його допиту, проведеного 12 лютого 2020 року із застосуванням відеозапису, характеризується наявністю стійких проявів індивідуально-психологічних особливостей: відповідає на питання не переконливо, логічно не вибудовує і не відтворює моменти відносно яких слідчим ставились питання. Намагався відступати від теми допиту, надавав детальні пояснення тільки відносно сюжетів події які сам вважав за доцільне розкривати та в контексті виправдовувати себе та свої дії. Результати перегляду відеозапису дозволяють експерту зробити висновок про наявність основних суперечностей у відповідях стосовно: встановлення обставин та хронології подій в досліджуваній ситуації; стверджень допитуваного, що висадив із автомобіля ОСОБА_10 на місці, де згодом сталась подія, а сам поїхав далі; стверджень що вирішив повернутися на місце де залишив ОСОБА_10 . Комплекс виявлених суперечностей між вербальними та невербальными поведінковими проявами ОСОБА_8 під час проведення допиту 12 лютого 2020 року вказують на гіпотетичність того, що останній не залишав, як стверджує в ході допиту, а весь час перебував поряд з ОСОБА_10 та ймовірно приховує всі деталі досліджуваної події. Порівняльний аналіз мови та поведінки підозрюваного ОСОБА_8 під час допиту від 17 лютого 2020 року з метою оцінки його емоційного стану, дозволяють експерту зробити висновок про приховування інформації, та такі, які сигналізують, що знайдена та сфера, яка контролюється ОСОБА_8 , явище «перешкоджання комунікації»: ухиляється від відповідей, посилаючись на те, що все сказав під час проведення допиту від 12 лютого 2020 року; відмова від участі в проведенні слідчого експерименту як ознака уникнути зайвої деталізації з можливого побоювання, що всі деталі про які не повідомив, можливо буде перевірити; зміст мови малообразний та не розкриває зміст ситуації та її опис; уникнення зорових контактів: намагається не дивитись в очі при наданні відповідей на прямі питання, постійно відводить погляд; щільний стиск рота; нервові рухи кінцівками, до завершення допиту не випускає з рук зайвий предмет. Перераховані ознаки та реконструкція ОСОБА_8 обставин та перебігу подій, про які він повідомляє, відображає достатній комплекс ознак, що, за своєю суттю є психологічними ознаками надання ним неправдивої інформації в подіях, про які ведеться мова в матеріалах відеозаписів. Виявлений повний комплекс ознак нещирості докладно відображений з дослідницькій частині висновку (т.4 а.с.127-131);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 квітня 2020 року та відеозаписом до нього, з яких вбачається, що 30 квітня 2020 року з 07 год.44 хв. по 08 год. 01 хв. було проведено слідчий експеримент за адресою АДРЕСА_8 , за участю підозрюваного ОСОБА_8 , під час якого останній показав та розказав про обставини події. А саме вказав, що 08 лютого 2020 року близько 05:00 год., він спільно з ОСОБА_10 на автомобілі ВАЗ 2101 зеленого кольору зустріли знайомих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , з якими спільно на автозаправці «Окко» вживали спиртні напої. На заправці ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав зухвало себе вести по відношенню до ОСОБА_17 та ОСОБА_16 провокуючи конфлікт. З приводу цього він зробив йому зауваження та сказав сісти в машину, бо вони поїдуть додому, при цьому хлопцям сказав, що повернеться. Попрямувавши на автомобілі в бік центра м.Знам`янка він з ОСОБА_10 продовжили конфлікт. Згодом доїхавши до перехрестя вулиць м. Лінніка та М.Грушевського ОСОБА_10 сказав, щоб він виходив із автомобіля, вони будуть битись. Вийшовши з автомобіля вони зійшлися біля багажика. ОСОБА_10 вдарив його кулаком в бік голови, після чого він побачив, що у ОСОБА_10 в руках знаходиться розкладний ніж, який був у автомобілі. В цей час він вибив ніж ногою з руки ОСОБА_18 та підскочив до ножа щоб його підняти. Взявши ніж він повернувся до ОСОБА_18 , а останій в цей час накинувся всім тілом на нього. Не зрозуміши, що сталося ОСОБА_8 впав на землю разом з ОСОБА_10 та зрозумівши, що може поранити його смикнув ножа та потім швидко подивився і побачив, що ОСОБА_18 не розмовляє. Підтягнувши його до колеса автомобіля зрозумів, що поронув ОСОБА_18 , та викликав швидку допомогу, яка забрала його в лікарню і в лікарні повідомили, що він помер. Умислу вбивати ОСОБА_18 він не мав, він випадково наткнувся на ніж (т.4 а.с. 132-135);

- протоколом огляду предмета від 09 квітня 2020 року та прослуханими в судовому засіданні записами негласних слідчих (розшукових) дій, які проведені на підставі ухвали слідчого судді Кропивницького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року та долучені до цього протоколу, з яких вбачається, що ОСОБА_8 розповів співрозмовникам про обставини вбивства ОСОБА_10 (т.4 а.с.144, 164-173); .

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01 грудня 2022 року, який проведено з метою проведення додаткової судово-медичної експертизи, яка призначена ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградскьої області від 13 жовтня 2022 року за клопотанням захисника обвинуваченого та відповідно до якого, 01 грудня 2022 року було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_8 який показав та розказав про обставини справи, а саме вказав, що 07 лютого 2020 року він зі своїм знайомим ОСОБА_32 перебували біля автозаправки «Окко», де між ОСОБА_18 та його знайомими виник конфлікт, в ході чого він повідомив ОСОБА_18 , що необхідно їхати додому. ОСОБА_33 сів до автомобіля та під час поїздки висловлював ОСОБА_34 своє невдоволення, з приводу того, що він зробив йому зауваження в присутності його знайомих. Зупинивши автомобіль на вулиці Пролетарській, неподалік від вулиці М.Грушевського він та ОСОБА_10 вийшли з автомобіля. ОСОБА_33 завдав йому одного удару кулаком руки в обличчя. Після чого, він помітив в лівій руці ОСОБА_35 належний йому ніж. Зі вказаним ножем ОСОБА_18 наближався до нього та він за допомогою удару лівої ноги вибив з руки ОСОБА_10 вказаний ніж. Після чого підбіг до ножа, який лежав на поверхні асфальту та взявши до правої руки помітив, як ОСОБА_36 йде в його бік та підходячи до нього падав на нього, при цьому лезо ножа було направлено в область лівої частини тулуба. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 показав, яке саме було взаємне розташування між ОСОБА_37 , в якій руці в нього знаходився ніж, куди було направлено лезо ножа по відношенню до потерпілого (т. 5 а.с. 80-82);

- висновком експерта №15 від 09 січня 2023 року судово-медичної експертизи проведеної лікарем судово-медичним експертом Олександрівського відділення КЗ «Кіровоградська обласне бюро СМЕ» на підставі постановленої за клопотанням захисника обвинуваченого ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2022 року про проведення додаткової судово-медичної експертизи. В якому вказано, що на підставі висновку експерта №15 від 05 березня 2020 року ОСОБА_10 , протоколу слідчого експеримента та перегляду відеозаписів показів обвинуваченого ОСОБА_8 від 01 грудня 2022 року, експерт прийшов до наступних підсумків. Враховуючи дані судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , а саме розташування рани на передній поверхні грудної клітки зліва з пошкодженням 6-го ребра по хрящовій зоні, а також направлення ранового каналу з верху в низ, зліва направо, з переду по заду, дозволяє говорити, що при механізмі, на який вказує підозрюваний ОСОБА_8 не відповідає механізму, при якому утворились ушкодження, так як під впливом маси тіла потерпілого у напрямку, на який вказує підозрюваний, клинок ножа інерційно зміщується до верху і до заду і відповідно направлення ранового каналу повинно бути з низу до верху і спереду до заду, а при дослідженні трупа направлення ранового каналу зверху до низу, спереду до заду. Для пошкодження одягу, шкіри, хрящової частини ребра необхідне прикладення фізичної сили (т.5 а.с. 75-79).

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за, що його засуджено, колегія судів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України як, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Доводи захисника про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.1 ст.115 КК України на ст.121 КК України, є необгрунтованими та безпідставними, оскільки, відповідно до п. 22 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК ( 2341-14 ), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Замах на вбивство може бути вчинено лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату.

Крім того, відповідно висновку Верховного Суду у справі № 760/4968/15-к, провадження 3 51-320 км17 у постанові від 09.10.2018 року, в якій суд касаційної інстанції зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 115 КК умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.

Верховний Суд роз`яснив, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Обвинувачений ОСОБА_8 стверджував в суді першої інстанції, що не бажав настання смерті потерпілому, а останній сам напоровся на ніж. Разом із тим, в судовому засіданні апеляційної інстанції в цій частині змінив свої показання та зазначив, що вдарив потерпілого ножем навідмаш, відмахуючись від останнього.

Проте, спричинення одного ножового проникаючого удару у грудну клітку зліва з пошкодженнями перикарду, серця створює безпосередню загрозу настання наслідку у вигляді смерті людини.

Такий характер, локалізація тілесного ушкодження, знаряддя, яким воно заподіяне, вказують на наявність у винного умислу на спричинення смерті потерпілому. Кількість ударів ножем у життєво важливий орган (один удар), поведінка винного після вчинення злочину (виклик швидкої медичної допомоги) дають підстави зробити висновок, що засуджений діяв з непрямим умислом на спричинення смерті потерпілому. З висновків експертиз №15 від 08 лютого 2020 року, №15 від 09 січня 2023 року, слідує, що тілесне ушкодження, яке було виявлено при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 не могло утворитися без прикладання фізичної сили до знаряддя яким воно було заподіяне. При цьому, про наявність умислу на вбивство вказує і характер нанесеного ножового порання, а саме глибина ранового каналу 10,5 см., що свідчить про використання значної сили для нанесення такої глибини поранення, а також механізм та локалізація поранення.

Не доводить відсутність умислу на вбивство і поведінка обвинуваченого в частині його дій, пов`язаних із викликом швидкої медичної допомоги, оскільки розцінюється як усвідомлення своїх дій та бажання відвернути їх наслідки.

Отже, спосіб, знаряддя вчинення злочину - ніж, характер, послідовність дій і локалізація поранень - життєво важливий орган, сила удару, поведінка обвинуваченого і потерпілого що передувала події виникла між ними сварка, завдання обвинуваченим потерпілому удару кулаком в обличчя, вказують на наявність у обвинуваченого умислу на спричинення саме смерті потерпілому та спростовують його твердження в частині небажання настання такого наслідку.

При цьому, часткове визнання обвинуваченим своєї вини правильно розцінені судом першої інстанції як спосіб свого захисту та намагання уникнути покарання за вчинення тяжкого умисного злочину.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції правильно критично віднісся до показання обвинуваченого про те, що він не мав умислу на вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_35 , а останній сам наколовся ( напоровся) на вістря ножа, який він підняв з поверхні асфальту та тримав у руці під час конфлікту, оскільки останні не знайшли свого підтвердженні під час судового розгляду та повністю спростовані, вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, які взаємоузгожуються між собою та підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Крім того колегія суддів при цьому звертає увагу, що в судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений змінив в цій частині свої показання зазначив, вдарив потерпілого ножем навідмаш, відмахуючись від останнього. Проте дані показання повністю спростовуються висновками судово-медичного експерта та іншими вищевказаними зібраними по справі доказами. Суд апеляційної інстанції відноситься до даних показань також критично, вважає, що вони надані обвинуваченим з ціллю ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_7 стосовно того, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального та кримінального закону, зокрема, судом допущена неповнота судового розгляду та поверховість є необґрунтованими та безпідставними.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження дотримався вимог кримінального процесуального та кримінального закону, повно, об`єктивно, всебічно та неупереджено розглянув кримінальне провадження, та надав у вироку зібраним по справі доказам належну правову оцінку, суперечності у вироку відсутні, порушень закону при розгляді кримінального провадження суд при цьому не допустив.

Крім того, доводи викладені в апеляційній скарзі захисника, що обвинувачений ОСОБА_8 не мав умислу на вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_35 , є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються висновком експерта №15 від 09 січня 2023 року судово-медичної експертизи, в якому вказано, що враховуючи дані судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , а саме розташування рани на передній поверхні грудної клітки зліва з пошкодженням 6-го ребра по хрящовій зоні, а також направлення ранового каналу з верху в низ, зліва направо, з переду по заду, дозволяє говорити, що при механізмі, на який вказує підозрюваний ОСОБА_8 не відповідає механізму, при якому утворились ушкодження, так як під впливом маси тіла потерпілого у напрямку, на який вказує підозрюваний, клинок ножа інерційно зміщується до верху і до заду і відповідно направлення ранового каналу повинно бути з низу до верху і спереду до заду, а при дослідженні трупа направлення ранового каналу зверху до низу, спереду до заду. Для пошкодження одягу, шкіри, хрящової частини ребра необхідне прикладення фізичної сили. Крім того, у висновку судово медичної експертизи ділянки шкіри трупа ОСОБА_10 №66/74 від 23 квітня 2020 року, вказано, що у момент спричинення рани клинок був орієнтований косовертикально, обухом вверх і вліво, лезом вниз і вправо та іншими вищевказаними зібраними по справі доказами.

При цьому, про наявність умислу на вбивство вказує і характер нанесеного ножового порання, а саме глибина ранового каналу 10,5 см., що свідчить про використання значної сили для нанесення такої глибини поранення, а також механізм та локалізація поранення.

Крім того, також згідно судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 були виявлені ніші тілесні ушкодження синець та садно на верхньому повіці правого ока і синець в лівій підочній ділянці які утворилися від 2 травматичних дій тупого(их) предметів(ів) При судовій медичній експертизі трупа ОСОБА_10 на тілі слідів характерних для падіння з положення стоячи на плоскість чи виступаючи предмети, слідів боротьби та самооборони, не виявлено.

Також наявність умислу на вбивство, підтверджується поведінкою обвинуваченого одразу після події. Незважаючи на те, що особисто ОСОБА_8 викликано швидку медичну допомогу, у подальшому ним вчинені дії, щоб відвести від себе підозру.

Крім того, ОСОБА_8 усвідомлено вводив слідство й в подальшому суд в оману, спочатку в суді першої інстанції зазначав, що потерпілий напоровся на ніж, а потім в суді апеляційної інстанції зазначив, що вдарив потерпілого ножем навідмаш, відмахуючись. При цьому, приховав знаряддя злочину - викинув ніж яким завдав смертельного удару потерпілому. Вказані дії та поведінка обвинуваченого свідчить про нещирість його показань та його відношення до вчиненого в суді.

Більше того вказана поведінка обвинуваченого також підтверджується висновком судово психологічної експертизи, згідно якої експертом були встановлені ознаки та реконструкція ОСОБА_8 обставин та перебігу подій, про які він повідомляє, відображає достатній комплекс ознак, що, за своєю суттю є психологічними ознаками надання ним неправдивої інформації в подіях, про які ведеться мова в матеріалах відеозаписів. Виявлений повний комплекс ознак нещирості докладно відображений з дослідницькій частині висновку

Отже спосіб, знаряддя вчинення злочину ніж. Характер послідовність дій і локалізація поранень життєво важливий орган, сила удару, поведінка обвинуваченого і потерпілого, що передувала події виникла сварка між ними, завдання обвинуваченим потерпілому удару кулаком в обличчя вказують на наявність у обвинуваченого умислу на спричинення саме смерті потерпілому та спростовують його твердження в частині небажання настання такого наслідку. Не доводить відсутність умислу на вбивство і поведінка обвинуваченого в частині його дій, пов`язаних із викликом швидкої медичної допомоги, оскільки розцінюється як усвідомлення своїх дій та бажання відвернути їх наслідки. Часткове визнання вини обвинуваченим правильно розцінені судом першої інстанції, як спосіб свого захисту та намагання уникнути покарання за вчинення особливого тяжкого умисного злочину від якого настали тяжкі наслідки смерть людини.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який не має судимості в силу ст.89 КК України, при цьому раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст.124 КК України за злочин, вчинений із застосуванням колото-ріжучого предмету, офіційно не працює, на утриманні осіб не має, є учасником бойових дій, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з місця проходження служби має позитивну характеристику.

Також, суд правильно врахував відсутність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставини.

При цьому правильно врахував те, що ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Однак, обвинувачений посягнув на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається державою - право на життя, яким знехтував. І зрештою, вину у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.115 КК України так і не визнав, намагався своїми показаннями ввести суд в оману, що вказує на байдужість до вчиненого, до наслідків злочину смерті людини, відсутності у нього каяття та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді 09 років позбавлення волі, яке на переконання колегії суддів відповідатиме тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України. При цьому також колегія суддів звертає увагу, що від скоєного ОСОБА_8 злочину настали тяжкі наслідки смерть людини.

Порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону які б стали підставою для скасування по суті правильного винесеного судом рішення та направлення справи на новий судовий розгляд, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та мотивованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим який перебуває під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)