Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/188/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 162 (130) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 м.Кропивницький

м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000240 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 162 КК України, заапеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на вирок Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 28.07.2021 Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 15.08.2024 на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 10 місяців 25 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 скоїв незаконне проникнення до житла, при таких обставинах.

Так, 08.10.2024 близько 13 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, маючи намір на порушення недоторканості житла, у порушення вимог ст. 30 Конституції України, відповідно до яких кожному гарантується недоторканість житла, без дозволу та проти волі ОСОБА_9 , у володінні якої знаходиться житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відкриття вхідних дверей, які не були зачинені на ключ, незаконно проник до вказаного житлового будинку, чим порушив конституційне право ОСОБА_9 на недоторканість житла.

У своїй апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку районного суду, а також вказаний вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Маловисківського районного суду від 28.07.2021, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, а в іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Прокурор вказує на те, що судове засідання в кримінальному провадженні проводилось у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без участі сторін кримінального провадження, через що прокурор не брав участі у судовому розгляді справи та не отримував копію вироку безпосередньо після його оголошення, а копія такого рішення надійшла до прокуратури лише 03.01.2025, через що строк на апеляційне оскарження вироку суду пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню апеляційним судом.

Отже, прокурор також зазначає, що районним судом не у повному обсязі дотримано вимоги ст. 370 КПК України щодо ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Так, за даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у незаконному проникненні до житла та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Маловисківського районного суді від 28.07.2021 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяці позбавлення волі та в подальшому 15.08.2024 згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда на підставі ст. 81 КК України його звільнено умовно - достроково на 11 місяців 6 днів.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, 08.10.2024, тобто в період умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягло у незастосуванні ст. 71 КК України з урахуванням ст. 72 КК України, що підлягали застосуванню і як наслідок, неправильного призначення покарання, що відповідно до ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення в суді апеляційної інстанції.

Зазначає і те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, але районний суд, в порушення вказаних норм, не врахував особу засудженого, а саме що ОСОБА_6 не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неоднарозово притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив кримінальний проступок в період умовно-дострокового звільнення, перебуваючи під адміністративним наглядом згідно ухвали Маловисківського районного суду від 27.09.2024.

Враховуючи викладене, призначене ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, за своїм видом та розміром не може вважатися необхідним й достатнім для його виправлення, внаслідок м`якості.

За таких обставин, вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ст. ст. 409, 412 КПК України, а тому з урахуванням усіх наведених порушень, а також у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, підлягає скасуванню та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, провівши в суді апеляційної інстанції судове слідство в частині дослідження характеризуючих даних на обвинуваченого, заслухавши в дебатах думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, і просила їх задовольнити, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок районного суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, судове засідання в кримінальному провадженні в суді першої інстанції 11.11.2024 проводилось у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без участі сторін кримінального провадження, через що прокурор також не брав участі у судовому розгляді справи та не отримував копію вироку безпосередньо після його оголошення, а копія такого рішення надійшла до прокуратури лише 03.01.2025, через що тридцятиденний строк на апеляційне оскарження вироку суду пропущений прокурором з поважних причин, а тому підлягає поновленню апеляційним судом.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки він відповідно до письмової заяви, доданої до обвинувального акту, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до житла та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Так, доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого - колегія суддів вважає обґрунтованими та погоджується з ними, виходячи з наступного.

Отже, колегія суддів вважає, що районним судом не у повному обсязі дотримано вимоги ст. 370 КПК України щодо ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Так, за даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у незаконному проникненні до житла та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень.

У ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Маловисківського районного суді від 28.07.2021 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі та в подальшому 15.08.2024, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда, на підставі ст. 81 КК України, його звільнено умовно - достроково на 11 місяців 6 днів.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, 08.10.2024 тобто в період умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягло у незастосуванні ст. 71 КК України з урахуванням ст. 72 КК України, що підлягали застосуванню і як наслідок, неправильного призначення покарання та відповідно до ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення в суді апеляційної інстанції.

Також, судом проігноровано вимоги рішення Конституційного Суду України № 15 - рп/2004 від 02.11.2004, де серед іншого зазначено, що «окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім дискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати в справедливому відношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України».

Диспозицією ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Отже, колегія суддів вважає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, але районний суд, в порушення вказаних норм, не врахував особу засудженого, а саме, те що ОСОБА_6 не працює, не має постійного джерела доходу, раніше неоднарозово притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив кримінальний проступок в період умовно-дострокового звільнення, перебуваючи під адміністративним наглядом згідно ухвали Маловисківського районного суду від 27.09.2024.

Таким чином, призначене покарання за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості, що відповідно до ч. 2 ст. 409 та ст. 414 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

За таких підстав доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а даний вирок суду стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання, через його мякість і неправильне застосування кримінального закону та постановити в цій частині новий вирок.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2024.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити, а вирок Маловиськівського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2024 стосовно ОСОБА_6 скасувати, в частині призначеного покарання.

Постановити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Маловисківського районного суду від 28.07.2021, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня приведення даного вироку до виконання.

У решті даний вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду, як до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який перебуває під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії даного вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2