Справа № 185/9075/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в умовах дії воєнного стану у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 серпня 2024 року за № 0000364 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгороднє, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має повню середню освіту, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

23.08.2024 за заявою свідка ОСОБА_5 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 185/8674/24, провадження № 2-о/185/358/24, ухвалено рішення про видачу обмежувального припису стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , якому встановлено заходи тимчасового обмеження його прав строком на шість місяців із заборонами обвинуваченому ОСОБА_3 : перебувати в місці проживання свідка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; наближатися на 50 метрів до місця проживання свідка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи ознайомленим особисто 24 серпня 2024 року із зазначеним вище рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2024 року, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 24.08.2024, 25.08.2024, 26.08.2024, 27.08.2024, 28.08.2024 та 29.08.2024, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відмовився залишати місце проживання свідка ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом вчинення умисних дій, спрямованих на невиконання заборон, передбачених обмежувальним приписом, викладеним у рішенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2024 року, порушив заборону перебування впродовж шести місяців з дня ухвалення рішення суду в місці проживання свідка ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що не знав про встановлений відносно нього обмежувальний припис, який забороняв йому знаходитися за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 . Обвинувачений пояснив, що також за цією адресою проживає його бабуся ОСОБА_6 , якій і належить квартира за вищевказаною адресою, всі рази, коли він приходив, це відбувалося на прохання бабусі ОСОБА_6 , так як її син - ОСОБА_5 , їй не допомагав, тому доводилось самому купувати їй ліки та продукти, а також допомагати по домогосподарству.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що в минулому році перебувала у комі, коли її відпустили з лікарні додому просила ОСОБА_5 забрати її та віднести сумки додому, проте він не допоміг, коли звернулась до онука ОСОБА_3 він допомагає з усім, що просить, всі рази онук приходив за її проханням. Проте як вип`ють онук ОСОБА_3 постійно свариться з її сином ОСОБА_5 , в результаті чого, останній добився встановлення заборонного припису відносно ОСОБА_3 .. Повідомила, також, що нікого зі своєї квартири не виганяла, знала, що відносно ОСОБА_3 встановлено обмежувальний припис, проте не могла обходитись без допомоги онука.

Допитаний у судовому засіданні свідок, ОСОБА_5 пояснив суду, що 24.08.2024 зранку, вигулюючи свою собаку, зустрів племінника ОСОБА_3 та показав йому обмежувальний припис, після чого останній накинувся на нього, згодом повернувся додому, де вже також знаходився ОСОБА_3 , який знову почав бійку, в наслідок чого довелось викликати поліцію. З ОСОБА_3 неодноразово відбувалися конфлікти в результаті чого доводилось викликати поліцію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав пояснення, згідно яких 24.08.2025 приїхав зі своїм колегою на виклик, про те, що було порушено обмежувальний припис, за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі побачив ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння в одній кімнаті разом зі своєю бабусею ОСОБА_6 , також у квартирі перебував ОСОБА_5 , який надав ухвалу суду про те, що відносно ОСОБА_3 , встановлено обмежувальний припис, про на той час здається, що він ще не набрав законної сили, тому довелось відносно ОСОБА_3 встановити тимчасовий заборонний припис, який би забороняв у будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_3 покинув квартиру разом з працівниками поліції.

Судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.08.2024, відповідно до якого заявник ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачений в період часу 24.08.2024 по 28.08.2024 перебував в кв. АДРЕСА_4 , чим порушив обмежувальний припис відповідно до рішення Павлоградського місьрайонного суду по справі № 185/8674/24.

Витяг з кримінального провадження №0000369 про внесення 28.08.2024 Павлоградським РВП ГУНП в Дніпропетровській області відомостей до ЄРДР про те, що 28.08.2024 до ЧЧ Павлоградського РВП надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив обмежувальний припис № 185/8674/24 від 24.08.2024, винесений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.08.2024 у цивільній справі № 185/8674/24, провадження № 2-о/185/358/24, про видачу обмежувального припису стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , якому встановлено заходи тимчасового обмеження його прав строком на шість місяців із заборонами обвинуваченому ОСОБА_3 : перебувати в місці проживання свідка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; наближатися на 50 метрів до місця проживання свідка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Протокол зняття показань технічних засобів, що мають функції відеозапису від 28.08.2024, згідно з яким здійснено копіювання відеофайла, на якому зафіксовано факт повідомлення обвинуваченому ОСОБА_3 , про рішення суду від 23.08.2024 стосовно обмежувального припису відносно ОСОБА_5 .

Протокол огляду від 29.08.2024, відповідно до якого предметом огляду є DVD-R диск на предмет перегляду наявної на ньому інформації, і встановлено 24.08.2024, початок 13.16 год., на відео 1 невідомого чоловіка, одягнутого в синю футболку та темні штани, який знаходиться на кухні. О 13.30.12 годин вказаному чоловіку зачитують рішення Павлоградського міськрайонного суду відносно ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису із заборонами щодо перебування в місці проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ; наближення на 50 метрів до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , на строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців з дня ухвалення рішення суду. На що чоловік відповідає, що він Водоп`ян, але на рішення суду йому байдуже та виходити з квартири він не збирається.

Копія термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 365993, винесеного стосовно ОСОБА_3 із зобов`язанням залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи строком на 5 діб з 13.59 год. 24.08.2024 по 13.59 год. 29.08.2024.

Аналізуючи викривальні показання обвинуваченого ОСОБА_3 з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом документами, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України, тому покладені в основу вироку.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України - доведена повністю та підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприйняття розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, це:

-вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах;

-вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

В той же час, суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За сукупністю обставин вчинення кримінального проступку, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, свою вину визнав, наявності пом`якшуючої та обтяжуючих його покарання обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 22.10.2024, більш суворим покаранням за цим вироком, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв інкриміноване кримінальне правопорушення до ухвалення Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області вироку від 22.10.2024, за яким був засуджений за ст. 390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, покарання за яким не відбуте, перебуває на обліку в органі пробації з 05.12.2024.

Тому суд вважає за необхідне при призначенні остаточного покарання зарахувати в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, часткове відбуте за вироком від 22.10.2024 за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Витрати на залучення експерта, речові докази, цивільний позов - відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390 - 1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

У відповідності ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2024, та покарання, призначеного за даним вироком, визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Згідно з п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Зарахувати частково відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 в строк відбуття покарання ОСОБА_9 з 05.12.2024 до 09.04.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1