ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/224/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/61/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого

запобіжний захід тримання під вартою без права внесення застави до 11 квітня 2025 року включно.

Як вбачається з матеріалів, старшим слідчим СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000043 від 06 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до повідомленої підозри, досудовим розслідуванням встановлено, що 05.02.2025 року, приблизно о 18.00 год., точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 спільно із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебували на території домогосподарства ОСОБА_10 , що за вищевказаною адресою, де спільно розпивали спиртні напої.

В ході розпиття спиртних напоїв, 05.02.2025 року, приблизно о 19.00 год., точного часу досудовим розслідування не встановлено, у ОСОБА_9 виникла словесна суперечка побутового характеру із ОСОБА_10 , яка переросла у конфлікт, в ході якого у ОСОБА_9 винник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 05.02.2025 року, приблизно о 19.00 год., перебуваючи на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи нікчемний привід, взяв до рук дерев`яну палицю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету показати свою зверхність та силу над потерпілим, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, підійшов до ОСОБА_10 , який лежав на сходах біля приміщення літньої кухні та наніс останньому декілька ударів дерев`яною палицею по голові та інших частинах тіла.

Внаслідок нанесених ОСОБА_9 ударів потерпілому ОСОБА_10 , останньому заподіяні тілесні ушкодження, а саме: дев`ять ран волосистої частини; одна рана правої брови; поширений синець лівої лобно-тімяно-потиличної ділянки; масивний синець лівої вушної ділянки; синець лівої половини обличчя із крововиливом у білкову оболонку лівого ока; крововилив у праву половину верхньої губи; три садна правої половини передньої поверхні шиї; численні поширені масивні синці верхніх кінцівок, задньої поверхні грудей, що займають по кілька суміжних анатомічних ділянок; численні синці лівої передньо-бокової поверхні грудей та живота.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок масивної крововтрати, зовнішньої та внутрішньотканинної кровотечі, численних ушкоджень м`яких тканин голови, тулуба та кінцівок.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

11.02.2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 просить поновити строк на апеляційне оскарження, винести нову ухвалу, якою скасувати ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2025 року, якою було задоволено клопотання ст. слідчого та обрати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Апелянт вважає ухвалу незаконною, такою, що винесена з порушенням вимог ст.ст.194, 196, 84,88,94 КПК України.

Вказує, що прокурор не зміг спростувати тверджень захисту про допущені порушення, як в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, так і в повідомленні про підозру.

Зазначає, що слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак прокурор, як сторона провадження, не навів жодного доказу на обґрунтування підозри.

Посилається на те, що слідчий та прокурор зазначили, що даний злочин розслідується органами ДБР, однак підозра йому з цього приводу не вручена.

Вказує, що відсутній короткий зміст самої підозри, а лише посилання на те, що встановлено досудовим розслідуванням, а тому слідчий перебрав на себе повноваження суду.

Звертає увагу, що слідчий фактично визнав ОСОБА_9 винним у скоєнні інкримінованого злочину, навів докази, що є неприпустимим порушенням ст. 62 Конституції і недопустимим доказом, що є порушнням права на захист ОСОБА_9 .

Вважає, що слідчий виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, упустивши зміст самої підозри, а слідчий суддя не міг дослідити обґрунтованість підозри.

Апелянт вважає, що мотиви застосування запобіжного заходу з метою запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати речові докази, вчинити інші кримінальні правопорушення є надуманими, такими, що не підтверджуються жодними доказами.

Зазначає, що підозрюваний не є суспільно небезпечним, хворіє, позитивно характеризується.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_9 , його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, дослідивши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачена безальтернативна міра покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя також врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_9 , його наслідки смерть потерпілого, взяв до уваги особу підозрюваного, який одружений, непрацює, раніше не судимий, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчинене із застосуванням насильства до потерпілого, врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - є вірним.

Колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Щодо вирішення питання альтернативного запобіжного заходу застави, то слідчий суддя, беручи до уваги, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, із застосуванням насильства, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, правомірно не визначив розмір застави.

Посилання апелянта, що стороною обвинувачення не доведено, вчинення ОСОБА_9 злочину, то слід зауважити, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Беручи до уваги, що сторона захисту повний текст оскаржуваної ухвали ухвали отримала 18.02.2025, апелянтам слід поновити строк на оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2025 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді