єдиний унікальний номер справи 546/1318/24
номер провадження 1-кп/546/147/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2024 року за № 0000347 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, проходить службу на посаді водія 3 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 стрілецького батальйону у військовій частині НОМЕР_1 , неодружений, не є особою з інвалідністю, не депутат, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,-

установив:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2023 № 317 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія 3 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів НОМЕР_2 стрілецького батальйону та поставлено на всі види забезпечення.

У відповідності до вимог ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Однак солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на протиправний шлях.

У кінці грудня 2023 року у ОСОБА_3 з метою отримання можливості керування транспортним засобом всупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340, виник прямий умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія на своє ім`я з метою подальшого його використання за цільовим призначенням.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в кінці грудня 2023 року за допомогою мережі «Інтернет», з метою виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на своє ім`я, вступив у платну домовленість із невстановленою особою, для чого користуючись месенджером «Telegram» надіслав фотокопію паспорта громадянина України на своє ім`я, фотознімок із власним зображенням та фотознімок зразку власного підпису, при цьому цілком усвідомлюючи, що не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке має складатися, видаватися, посвідчуватися уповноваженими (компетентними) особами органів державної влади у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340.

Того ж дня, невстановлена особа, використовуючи надані ОСОБА_3 паспорт громадянина України на його ім`я, фотознімок із його зображенням та фотознімок із зразком його підпису, підробила посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виготовлене на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «ПК «Україна». Зам. 21-3230. 2023р. IІІ кв.», заповнене на ім`я ОСОБА_3 , та видане згідно його змісту 23.11.2023 ТСЦ 8041, яке відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-24/14464-ДД від 26.08.2024 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

У кінці грудня 2023 року ОСОБА_3 за допомогою послуг кур`єрської доставки «Нова Пошта» отримав від невстановленої слідством особи, завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане, згідно його змісту, 23.11.2023 ТСЦ 8041, на своє ім`я, за виготовлення якого сплатив обумовлену грошову суму у розмірі

10000,00 грн.

У подальшому, 21 серпня 2024 року близько 07 год. 10 хв. ОСОБА_3 керував легковим автомобілем ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_4 , та рухався по а/д «Решетилівка-Покровське» поряд з територією стоянки для вантажних автомобілів «TIR SERVICE POLTAVA» по вул. Полтавській, 100А в м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, де його зупинили працівники поліції у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

У цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження свого права керування транспортним засобом, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого згідно його змісту 23.11.2023 ТСЦ 8041 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_3 має право на керування транспортними засобами категорії «В».

Реалізуючи свій намір, спрямований на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час перевірки у нього документів надав працівникам поліції на ознайомлення завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане, згідно його змісту, 23.11.2023 ТСЦ 8041 на ім`я « ОСОБА_3 », яке відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-24/14464-ДД від 26.08.2024 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор, в порядку ч. 1 ст. 302 КПК України, звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000712 від 06.12.2021 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 16).

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами вчинених ним кримінальних проступків, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, не заперечує проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні. Зазначеного змісту ОСОБА_3 подано письмову заяву, добровільність якої підтверджена захисником ОСОБА_4 (а.с. 12-15)

За клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. 381, 382 КПК України, ухвалою судді від 26 грудня 2024 року постановлено розглядати кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2024 року за № 0000347, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за правилами спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального проступку підтверджуються обставинами, встановленими судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого на досудовому розслідуванні здійснював захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює та вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінальних правопорушень беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, доходить висновку, що під час розгляду кримінального провадження підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень та вважає, що своїми діями, які виразилися в пособництві у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права з метою його використання, та у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нею вчинення нових кримінальних правопорушень.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, виходячи з викладеного, при призначенні виду та міри покарання суд враховує положення ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, те, що відповідно до ст. 12 КК України ці кримінальні правопорушення відносяться до кримінальних проступків, обстановку та обставини вчинення даних кримінальних правопорушень, відсутності завданої шкоди, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, проходить службу в Збройних Силах України, неодружений, є працездатною особою, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Також суд враховує наявність обставин, які пом`якшують покарання у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання.

З урахуванням вищезазначених в сукупності обставин суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн та за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить680,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворимпризначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

По даному кримінальному провадженню є процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2650,48 грн.

Вказані витрати на залучення експерта відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, оскільки обвинувачений визнається винним.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 26 серпня 2024 року, на вилучений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 ТСЦ № 8041, видане, згідно його змісту, 23 листопада 2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, та керуючись Кримінальним кодексом України, ст. 368-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень) гривень 00 копійок;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, понесені на залучення експерта в сумі 2650 гривень 48 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 26 серпня 2024 року на вилучений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 ТСЦ № 8041, видане, згідно його змісту, 23 листопада 2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 ТСЦ № 8041, видане, згідно його змісту, 23 листопада 2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1