Провадження №1-кс/760/592/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову детектива НАБУ про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001198 від 30 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову детектива НАБУ про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001198 від 30 жовтня 2024 року, у якій просить скасувати протиправну постанову детектива НАБУ ОСОБА_4 , про відказ в визнанні його потерпілим по кримінальному провадженні №0001198; рекомендувати детективу НАБУ ОСОБА_4 повторно переглянути його заяву щодо визнання потерпілим по кримінальному провадженні №0001198, з урахуванням очевидних та об`єктивних фактів вказаних ним в заяві про визнання потерпілим від 04 грудня 2024 року.

02 січня 2025 року від детектива НАБУ ОСОБА_5 надійшов лист, в якому зазначив, що постановою прокурора третього відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 26 грудня 2024 року підслідність у кримінальному провадженні №0001198 від 30 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, досудове розслідування якого здійснювалось детективами НАБУ, визначене за Івано-Франківським відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

В судове засідання скаржник не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Детектив НАБУ ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених статтею 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають стаття 8 Загальної декларації прав людини та частина перша 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Згідно з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень глави 26 КПК України.

При цьому, виходячи з визначення терміну "слідчий суддя", передбаченому п.18 ч.1 ст.3 КПК України, та інших норм КПК України, якими передбачено, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого розташовано орган досудового розслідування, а також положень ч.6 ст.9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, усталеною є судова практика, згідно з якою скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що заявник ОСОБА_3 оскаржує постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001198 від 30 жовтня 2024 року.

Проте, як вбачається з постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 26 грудня 2024 року, підслідність у кримінальному провадженні №0001198 від 30 жовтня 2024 року визначено за Івано-Франківським районним управлінням поліції ГУ НП в Івано-Франківській області.

Івано-Франківське районне управління поліції ГУ НП в Івано-Франківській області розташоване за адресою: 76010, Івано-Франківський, Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32, що територіально відноситься до Івано-Франківського міського суду.

Таким чином, дана скарга не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва.

Згідно п.2 ч.2, ч.3 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді. Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Враховуючи викладене, скаргу ОСОБА_3 необхідно повернути заявнику на підставі п.2 ч.2 ст.304 КПК України, як таку, що не підлягає розгляду в Солом`янському районному суді м. Києва, що не позбавляє останнього права на звернення до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Керуючись статтями 3,9, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий судя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову детектива НАБУ про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001198 від 30 жовтня 2024 року - повернути заявнику як таку, що не підлягає розгляду в Солом`янському районному суді м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Солом`янського

районного суду міста Києва ОСОБА_1