Справа № 462/4493/21
Провадження №1-кп/944/343/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2025м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2021 року за № 0000302, про обвинувачення

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бердихів Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично у 2020-2021 роках вчиняв дії психологічного насильства над своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 , що проявлялось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, штовханням, шарпанням за одяг, внаслідок чого остання зазнала фізичних та психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої, внаслідок чого останній була завдана шкода психологічному здоров`ю, за що останній був 26 жовтня 2020 року притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім цього, 11 жовтня 2020 року, близько 10 год 09 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що ОСОБА_7 був притягнутий 02 грудня 2020 року до адміністративної відповідальності.

Крім цього, 08 січня 2021 року, близько 22 год 30 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , повторно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному і фізичному здоров`ю потерпілої, а також 09 січня 2021 близько 17 год 16 хв перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , повторно вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному і фізичному здоров`ю потерпілої, за що ОСОБА_7 був притягнутий 24 лютого 2021 року до адміністративної відповідальності.

Крім цього, 18 травня 2021 року, близько 20 год 17 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, (домашнє насильство), тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив суду, що справді, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв дане кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт домашнього насильства відносно неї за вказаних в обвинувальному акті обставин.

Обвинувачений, прокурор, потерпіла та її представники в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 Кримінального кодексу України як дії, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо потерпілої особи, що призводить до фізичних або психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою пенсійного віку, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у психіатра, перебуває на обліку в нарколога, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 126-1 Кримінального кодексу України, строком на 1 рік.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, досудову доповідь, складену органом з питань пробації, згідно з якою виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1