Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судове провадження за заявою прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 5 серпня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

судимого вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.07.2022

з урахуванням змін, внесених ухвалою Київського апеляційного суду

від 26.10.2022, за ч.2 ст.190 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.07.2018 ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2020 задоволено подання Оболонського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області і ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

17.01.2023 перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав заяву про перегляд вказаної ухвали за нововиявленими обставинами, якими є вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення під час іспитового строку, що встановлено вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.07.2022, який набрав законної сили 26.10.2022.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2023 у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2020 щодо ОСОБА_7 відмовлено.

На цю ухвалу прокурор - перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Оболонського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.07.2018.

Обґрунтовуючи апеляційній вимоги, зазначає про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, яке виразилось у неправильному тлумаченні ч.3 ст.75 КК України, яке суперечить її точному змісту. Так, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2020, суд вказав, що ОСОБА_7 під час іспитового строку не притягувався до кримінальної відповідальності. Однак суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 протягом іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, зокрема, в період з 25.10.2019 по 22.06.2020 і з 05.08.2020 по 18.05.2021 шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 на загальну суму 163 414 грн. За вчинення цього кримінального правопорушення ОСОБА_7 засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва, який набрав законної сили 26.10.2022 після ухвалення ухвали Київським апеляційний судом. Про порушення засудженим умов звільнення від відбування покарання з випробуванням достовірно стало відомо після набрання цим вироком законної сили.

Під час розгляду подання Оболонського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області про вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення протягом іспитового строку суду не було відомо, що потягло за собою незаконне його звільнення від відбування покарання та призначення вироком Подільського районного суду м. Києва покарання без урахуванням вимог ч.3 ст.78 КК України. Отже, вважає, що висновок суду про те, що не притягнення засудженого до кримінальної відповідальності під час іспитового строку виключає невиконання ним обов`язків не вчиняти нове кримінальне правопорушення, суперечить точному змісту ч.3 ст.75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи захисника, яка не заперечувала, що ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, однак вважала, що прокурор пропустив строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинам, визначений ч.1 ст.461 КПК України; доводи засудженого на підтримку позиції захисника; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Крім того, згідно з п.п.4, 5 ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Як встановив суд першої інстанції, вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.07.2022, який набрав законної сили 26.10.2022, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме, в заволодінні шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_9 у період з 25.10.2019 по 22.06.2020 та з 05.08.2020 по 18.05.2021.

Відмовляючи у задоволенні заяви прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2020 про звільнення ОСОБА_7 від покарання після закінчення іспитового строку, суд зазначив, що вказана ухвала мотивована відсутністю випадків притягнення засудженого до кримінальної відповідальності протягом іспитового строку і що суд висновків про вчинення або невчинення ним кримінальних правопорушень не робив. Такі висновки неможна вважати помилковими, а тому заява прокурора не містить обґрунтування, в оцінці яких обставин у контексті ст.459 КПК України суд допустив помилку. Також з урахуванням часу, який минув після постановлення ухвали, суд розцінив аргументи прокурора як намагання домогтись винесення нового рішення.

З такими висновками колегія суддів не погоджується і вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з ч.1 ст.75 КК України в редакції Закону № 1698-VII від 14.10.2014, чинній на час вчинення злочину, за який ОСОБА_7 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.07.2018, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У відповідності з ч.3 ст.75 КК України у цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

За приписами цих норм після закінчення іспитового строку засуджений звільняється від покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а не не притягуватиметься до кримінальної відповідальності, як про це вказав суд. Притягнення до кримінальної відповідальності згідно з п.14 ч.1 ст.3 КПК України - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення і закінчується набранням обвинувального вироку законної сили.

Притягнення до кримінальної відповідальності і вчинення кримінального правопорушення не є тотожними поняттями і не збігаються в часі.

Враховуючи те, що іспитовий строк, визначений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.07.2018, тривав з 12.07.2018 по 12.07.2020, і ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення у період з 25.10.2019 по 22.06.2020 та з 05.08.2020 по 18.05.2021, за яке був засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.07.2022, засуджений не виконав основну умову звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Про вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення протягом іспитового строку суду не було відомо на час розгляду подання Оболонського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області. Ця обставина є нововиявленою і сама по собі доводить неправильність ухвали про звільнення від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

Ніяким чином не впливає на наявність або відсутність нововиявленої обставини строк, протягом якого прокурор подав заяву про перегляд ухвали, що слугувало додатковою підставою для відмови в задоволенні заяви.

При цьому колегія суддів не погоджується з доводами захисника про подання прокурором заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з пропуском встановленого законом строку.

Згідно з ч.1 ст.461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, зміст якої визначено у ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України.

Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини виражаються у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Оскільки вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення як нововиявлена обставина встановлено вироком суду, який набрав законної сили 26.10.2022, то, подаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами 17.01.2023, прокурор дотримав тримісячного строку, визначеного ч.1 ст.461 КПК України. У той же час, подання такої заяви під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 та його розгляду Подільським районним судом м. Києва було б порушенням презумпції невинуватості і до набрання вироком законної сили у будь-якому разі не могло б бути підставою для скасування ухвали, яка переглядається.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Нововиявлена обставина доводить, що підстав для задоволення подання Оболонського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області та звільнення ОСОБА_7 , який протягом іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, від призначеного покарання не було. Колегія суддів вважає, що, відмовляючи в задоволенні заяви прокурора, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність. А тому неправильне тлумачення ч.3 ст.75 КК України, яке суперечить її точному змісту є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нової ухвали судом апеляційної інстанції про задоволення заяви прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та, відповідно, його апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні заяви прокурора про перегляд ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 5 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами, скасувати.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 5 серпня 2020 року, якою задоволено подання Оболонського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області і ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, скасувати.

У задоволення подання Оболонського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року з випробуванням після закінчення іспитового строку, відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3