КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/202/25
Провадження № 1-кс/552/395/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 10.02.2025 звернувся детектив Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 11.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 204 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, виявлене та вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: мобільний телефон марки «Redmi 13c», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 11.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 204 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР унесено на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за фактом того, що службові особи підприємства ТОВ «Світова нафтова корпорація» (код 41970175) за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «Виробничо-торгівельна фірма «ЛЕО» (код 23236142) в період часу 2024 року, під час здійснення діяльності, пов`язаної із виробництвом паливно-мастильних матеріалів, відображували по документах податкового та бухгалтерського обліків операції щодо проведення взаємовідносин з підприємствами, що мають ознаки «фіктивності», зокрема: ТОВ «Ойл Сейлз Груп» (код 44480695), ТОВ «Ренд Преміум» (код 44368241), ТОВ «Нексен Україна» (код 45021633), ТОВ «Нексен Ойл» (код 44739878), ТОВ «Мілівер» (код 42202632), ТОВ «Торг Мартін» (код 43043037), ТОВ «Демігранд» (код 42873772), ТОВ «СторТрейд ЛТД» (код 42988377) та іншими, внаслідок чого ухилились від сплати податків на суму 7,7 млн грн. (а.с. 3).

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Світова нафтова корпорація» (код 41970175), діючи за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «Виробничо-торгівельна фірма «ЛЕО» (код 23236142), організували діяльність з незаконного виготовлення, а також зберігання, збуту та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Вказані вище та інші, причетні до вчинення кримінального правопорушення особи організували злочинну діяльність, пов`язану з незаконним виготовленням підакцизних товарів, збут яких відбувається на території різних регіонів України за готівковий розрахунок, без обов`язкового відображення вказаних операцій по документах податкового та бухгалтерського обліків.

Встановлено, що групою осіб в складі мешканців Лубенського району Полтавської області проводиться злочинна діяльність, пов`язана із незаконним виготовленням підакцизних товарів, збут яких відбувається на території Полтавської області за готівковий розрахунок, без обов`язкового відображення вказаних операцій по документах податкового та бухгалтерського обліків.

До зазначеної вище протиправної діяльності, пов`язаної з ухиленням від сплати податків в великих розмірах, а також незаконного виготовлення, зберігання, збуту та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

07.02.2025, на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 27.01.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi 13c», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_5 .

Виявлений мобільний телефон, який використовувався фігурантами кримінального провадження являється знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, так як містить інформацію щодо проведених фактичних господарських операцій, розрахунків, клієнтів по продажу або придбанню незаконно виготовленої підакцизної продукції.

Постановою детектива від 07.02.2025 вищевказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки відповідають критеріям визначеними ст.98 КПК України та мають істотне значення для кримінального провадження.

Оскільки вищевказані речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів, а також у слідства виникла необхідність у проведенні судових експертиз, з метою виявлення інформація, яка може мати важливе значення для кримінального провадження та буде в подальшому доказом вини причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб, детектив просить накласти арешт на вилучене майно.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду детективом клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000045 від 11.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 204 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 07.02.2025 проведеного на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 27.01.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилученомобільний телефон марки «Redmi 13c», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_5 , який в подальшому постановою детектива від 07.02.2025 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000045 від 11.07.2024.

Отже вилучене майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Як вбачається з клопотання, накладення арешту на вилучене майно детектив вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів.

Водночас, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, тощо.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 236 КПК України якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Згідно п.п. 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У поданому клопотанні детективом необґрунтовано необхідність арешту вилученого мобільного телефону марки «Redmi 13c», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , доступ до якого не був обмежений на час обшуку логічним захистом, а отже останній не вбачав підстав для реалізації свого права. Натомість у клопотанні не наведено обґрунтування необхідності арешту такого майна.

З огляду на вказані вище положення закону, суд не вбачає підстав для арешту мобільного телефону марки «Redmi 13c», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 372 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Вилучений 07.02.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон марки «Redmi 13c», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , - повернути власнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1