Справа № 740/6310/24
Провадження № 1-кп/740/515/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області розглядається зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб, надавши клопотання у письмовому виді.

Обвинувачений покладався на розсуд суду. Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на те, що не доведено неможливість запобігти визначеним ст. 177 КПК України ризикам більш м`якими запобіжними заходами. Просив зменшити розмір застави.

Заслухавши учасників кримінального провадження, які брали участь у судовому засіданні, суд дійшов такого висновку.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.11.2024 строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 02.01.2025.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Продовження строку тримання під вартою допускається, якщо існують обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також коли наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан обвинуваченого; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Суд враховує також позицію викладену ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 та «Волосюк проти України» від 12.03.2013, відповідно до якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його молодий вік, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, який є тяжким злочином проти власності та санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому суд вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, як вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, переховування від суду, незаконного впливу на свідків, та визнані наявними при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, існувати не перестали, з урахуванням і того, що свідки на даний час не допитані у суді. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, щодо ОСОБА_4 наявні ще два інші кримінальні провадження за ч.3 ст.187 та ч.4 ст.185 КК України, які перебувають на розгляді Ніжинського міськрайонного суду, щодо нього у кримінальному провадженні за №00000511 від 05.07.2024 за ч.4 ст.185 КК України ухвалою слідчого судді від 30.07.2024 був обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 27.09.2024 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , тодія як він обвинувачується у вчиненні грабежу повторно, скоєному поза місцем перебування під домашнім арештом. Наведені обставини у сукупності свідчать про існування ризиків порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків, і жоден інший запобіжний захід за встановлених обставин не буде дієвим запобіжником неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками на цей час, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 лютого 2025 року.

Одночасно визначити розмір застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: р/р UA0005960, одержувач ТУ ДСА України у Чернігівській області, , МФО 820172, банк одержувача: Державна казначейська служба України м.Київ.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками зі сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків визначити протягом двох місяців з часу звільнення ОСОБА_4 з-під варти в результаті внесення застави.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, направити для виконання до ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 19.12.2024.

Суддя ОСОБА_1