Справа № 572/394/25
Провадження № 1-в/572/210/25
У Х В А Л А

13 лютого 2025 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого

7 червня 2021 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

28 серпня 2023 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, -

12 червня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :

Виконуючий обов`язки начальник Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про перегляд вироків щодо засудженого ОСОБА_4 на підставі Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Згідно вироку від 28 серпня 2023 року Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України за епізодом кримінального правопорушення, який мав місце 21 лютого 2022 року (на суму 1500 грн.), а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом вільного доступу, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодами кримінального правопорушення, які мали місце 08 квітня 2022 року (на суму 660 грн.), 22 червня 2022 року ( на суму 750 грн.), 5 листопада 2022 року (на суму 770 грн.), 03 грудня 2022 року (на суму 783 грн.), 13 грудня 2022 року (на суму 788 грн.) та 30 грудня 2022 року (на суму 730 грн.).

Оскільки Законом № 3886-ІХ статтю 51 КУпАП викладено в редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, просив вироки переглянути, звільнивши засудженого від призначеного покарання за вчинення зазначених епізодів.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами другою та третьою статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 74 КК України визначено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з частиною шостою статті 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викрадення чужого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною п`ятою підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює п`ятдесяти відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року (1 січня 2022 року 2481 грн.).

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-ІХ, засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за діяння, кримінальна караність яких законом усунена.

ОСОБА_4 слід застосувати покарання за наявності кількох вироків із визначенням початку строку відбуття покарання засудженому.

На підставі ст.ст. 3, 5, 74 КК України, Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

В зв`язку з усуненням караності діяння звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком від 28 серпня 2023 року Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, виключивши із резолютивної частини вироку посилання на призначення цього покарання на підставі ст. 71 КК України.

ОСОБА_4 вважати засудженим за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, виключивши із резолютивної частини вироку посилання на призначення цього покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 7 червня 2021 року, остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання засудженому рахувати з 15 листопада 2023 року, зарахувавши відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1