Провадження №1-кс/201/4621/2024
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 0004792 від 15 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «УКРСИББАНК» - ОСОБА_3 22 жовтня 2024 року звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 0004792 від 15 листопада 2016 року.

В обґрунтування скарги представник АТ «УКРСИББАНК» - ОСОБА_3 зазначила, що в провадженні СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0004792 від 15 листопада 2016 року. Вказане кримінальне провадження було закрито постановою від 23 листопада 2016 року. Заявник вважає постанову передчасною та такою, що порушує вимоги чинного кримінального процесуального законодавства України. Досудове розслідування було проведено формально, не здійснено всіх необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Також заявник зазначив, що копію оскаржуваної постанови банк отримав 16 жовтня 2024 року.

Враховуючи наведене, представник АТ «УКРСИББАНК» - ОСОБА_3 просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0004792 від 15 листопада 2016 року, ухвалену 23 листопада 2016 року слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ; зобов`язати відділ поліції провести необхідні дії щодо забезпечення проведення повного та всебічного досудового розслідування за даним кримінальним провадженням.

Представник заявник ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд скарги без її участі, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі представника заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Судом вжито заходів для отримання матеріалів кримінального провадження № 0004792 від 15 листопада 2016 року шляхом направлення запитів та ухвали суду до органу досудового розслідування. Матеріали кримінального провадження надійшли до суду 28 листопада 2024 року.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів скарги, слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 23 листопада 2016 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0004792 від 15 листопада 2016 року.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

В матеріалах кримінального провадження № 0004792 від 15 листопада 2016 року наявна постанова слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження, однак мотивувальна частина вказаної постанови взагалі не містить відомостей про зміст обставин, які є підставою для ухвалення постанови, мотивів закриття кримінального провадження, належного обґрунтування, що є суттєвим порушення вимог Закону. Слід зазначити, що органом досудового слідства 15 листопада 2016 року були внесені відомості до ЄРДР за заявою банку про вчинене кримінальне правопорушення, а 23 листопада 2016 року кримінальне провадження вже було закрито.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015 р., п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, скарга представника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 0004792 від 15 листопада 2016 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 110, 303-307 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 0004792 від 15 листопада 2016 року - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження № 0004792 від 15 листопада 2016 року - скасувати, направивши матеріали кримінального провадження до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1