Номер провадження:1-в/521/538/25
У Х В А Л А
31 березня 2025 року
Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії виконання судових рішень, розглянув подання органу пробації у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, засудженої: 08.05.2024 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Сторони, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Судом проводився розгляд подання начальника Хаджибейського районного відділу ДУ «Центр пробації» про приведення вироку у відповідність у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року та звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання.
Подання розглядалось за ініціативою начальника органу пробації.
2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
З подання вбачається, що 18.07.2024 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно, начальник органу пробації просить враховуючи положення ст. 5 КК забезпечити приведення у відповідність із вказаним законом вирок Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 року у відношенні ОСОБА_3 .
3.Позиції сторін.
Прокурорка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання, оскільки Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України….» від 18.07.2024 року була посилена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна, відповідно змінились сума викрадення у Кримінальному Кодексі України, тому вчинене засудженою правопорушення вже не є кримінально караним.
Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином.
Засуджена повідомлялась про дату, час та місце розгляду подання належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.
4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
Суду необхідно було вирішити питання приведення у відповідність до вимог Кримінального Кодексу України вироку Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 року, яким ОСОБА_3 визнано винною і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Встановлено, що 09.08.2024 року набрав законної сили Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», прийнятий 18.07.2024 року.
Зазначеним Законом внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інші закони України в частині розміру вартості майна для дрібного викрадення чужого майна. Відповідно до вказаного Закону, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, має місце, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення має максимальну межу два неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 2025 рік становить 3028 гривень (1514 х 2 = 3028 грн.).
Таким чином, якщо вартість викраденого майна складає менше 3028 гривень, особа підлягає адміністративній відповідальності, відповідно до ст. 51 КУпАП.
У даному випадку, ОСОБА_3 засуджена за таємне викрадення чужого майна, де сума завданої шкоди складає 1500,00 грн. Тобто, є очевидним, що вказане правопорушення, в силу змін до закону стало адміністративним правопорушенням.
Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, встановлюють вимогу, відповідно до якої кримінальне провадження підлягає закриттю в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. У даному випадку, особа засуджена, а тому підлягає застосуванню ст. 5 Кримінального Кодексу, яка встановлює, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, суд в силу ч. 2 ст. 74 КК приймає рішення про звільнення ОСОБА_3 від призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі на 5 (п`ять) років, з іспитовим строк на 1 рік, оскільки кримінальний закон, яким дії останнього визнавались кримінально караними декриміналізований.
При цьому суд враховує, що зміни внесені у КУпАП, однак за змістом зазначений Закон втручається у положення Кримінального Закону, змінюючи сам зміст межі кримінальної відповідальності. Тому, будь-які софізми з приводу неможливості застосування норм закону у кримінально-правовому порядку, який змінив лише норми КУпАП при відсутності змін у Кримінальному Кодексі України, лише є свідченням, як казав видатний український письменник Іван Франко - «вісімнадцятого туману». Такий підхід, ніщо інше ніж певна звичка дивитись на речі, під кутом формально-буквального читання норми закону. Така звичка не дозволяє поглянути на речі відсторонено і набуває наукової ваги, за рахунок радянських патернів.
Відомо, що між буквою Закону та Духом права неможна поставити знак рівності. Зрозуміти будь-який закон, можливо лише вийшовши за його межі. Розуміти текст закону так, як його розумів автор, - недостатньо. Розуміння може бути і має бути кращим. Саме в цьому полягає творчий підхід до розуміння, який не зводиться до простого відтворення авторського змісту, а обов`язково включає критичну його оцінку; збереження всього позитивного та збагачення його змістом усіх тих реалій, які є характерними і для сучасного часу та органічно пов`язані зі змістом авторської позиції.
Відповідно, є очевидним, що тлумачення Кримінального Кодексу повинно відбуватись за допомогою змін у Кодекс України про адміністративні правопорушення.
Одночасно із звільненням особи від покарання, суд не приймає рішення про виділення матеріалів і направлення їх до відповідного відділку поліції для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП, оскільки з часу вчинення правопорушень минули строки, встановленні у ст. 38 КУпАП.
Постановляючи ухвалу, суд керується ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, ст. ст. 537, 539 КПК.
РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
1.Висновки суду.
Подання начальникаХаджибейського районного відділу ДУ «Центр пробації» про приведення вироку суду у зв`язку із змінами у Кодексі України про адміністративні правопорушення відповідно до закону задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. ст.75, 76 КК звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, у зв`язку із внесеними змінами Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, яким усунута караність діянь, вчинених засудженою.
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.