Провадження №11-кп/801/228/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-2, ч. 1 ст.135 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2024 за № 0001193,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні.

Продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , терміном на 60 днів, з 17 грудня 2024 року до 23:59 годину 14 лютого 2025 року.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, та на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року. Просить винести ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконна та необґрунтована, винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, прокурором в судовому засіданні не доведено обставин для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, також вказав, що ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується по місцю проживання позитивно, з початку війни, у лютому 2022 був призваний по мобілізації та проходив службу, працює, має міцні соціальні зв`язки, дружину та двох неповнолітніх доньок.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подали до суду заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо учасники провадження заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Висновки суду про необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з ухвали суду, прокурором в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обвинувачення ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-2, ч. 1 ст.135 КК України, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за які у разі визнання його винуватим йому загрожує позбавленням волі на тривалий час, що становить значну суспільну небезпеку. Окрім того, ОСОБА_5 після вчинення інкримінованого йому діяння зник з місця вчинення злочину, залишивши потерпілу особу без надання відповідної допомоги, що може свідчити про наявність ризику вчинення обвинуваченим діянь, спрямованих на ухилення від суду. Крім того, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами не закінчені й свідки сторони обвинувачення у судовому засіданні допитані не були.

При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд першої інстанції правильно виходив не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, переховування обвинуваченого від суду, впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-2, ч. 1 ст.135 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2024 за № 0001193 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: