УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 572/2937/24

провадження № 51-598 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року,

встановив:

Як убачається з копії судового рішення, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 31 липня 2024 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні його заяви про зарахування у строк покарання терміну попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2013 року.

Рівненський апеляційний суд ухвалою від 22 жовтня 2024 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, оскільки не погоджується з постановленим щодо нього рішенням суду апеляційної інстанцій.

Перевіривши наведені заявником доводи колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Статтею 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначений перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Відповідно до частин 1, 2 цієї статті у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК «Виконання судових рішень» і порядок їх вирішення врегульовано ст. 539 цього Кодексу, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, установлених законом, суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку. Разом із тим, кримінальний процесуальний закон не передбачає касаційного порядку оскарження вказаних судових рішень.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що воно постановлене на стадії виконання вироку, за правилами розділу VIII КПК «Виконання судових рішень», а тому не підлягає касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження кримінальним процесуальним законом, зокрема статтями 424, 539 КПК, не передбачене. Така позиція узгоджується з правовим висновком, що міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 березня 2019 року (№ 756/9514/15-к).

Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3