Справа № 521/4140/23
Номер провадження:1-кп/521/608/25
У Х В А Л А
Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -
з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
1.1.Судом проводився розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .
1.2.Питання розглядалось за ініціативою прокурора.
2.Встановлені судом обставини. Судовий виклик учасників кримінального провадження.
2.1.Малиновським районним судом м. Одеси, здійснюється судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК.
2.2.В теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії судового провадження.
3.Позиції сторін кримінального провадження.
3.1.Прокурор оголосив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки ризики, заявлені стороною обвинувачення, не зменшились.
3.2.Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати біль м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Крім цього, просив зменшити розмір застави, у випадку задоволення клопотання прокурора.
3.3. Обвинувачений підтримав свого захисника.
4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
4.1.У даному провадженні суду необхідно було надати відповідь на питання: чи існують підстави для продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .?
4.2.Для вирішення такого питання необхідно було з`ясувати як обставини провадження, які доступні для такого дослідження на вказаній стадії процесу, так і особистість обвинуваченого.
4.3.Фактичні обставини показують нам, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України. Суспільна небезпека вказаного злочину пов`язана із небезпекою для всієї держави, оскільки свідомі дії громадян України, які направлені на підрив національних інтересів держави, максимально тяжко впливають на існування Української Держави. У даному випадку, особа обвинувачується у добровільному зайнятті посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. Така діяльність підриває авторитет власних державних органів України та підтримує ілюзію існування незалежного державного утворення поза межами України. Це фактично сприяння ворогу в утвердженні незаконної влади на територіях України.
4.4.Обґрунтованість обвинувачення, яка є підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимагає раціональних підстав, так би мовити об`єктивних доказів, які б змогли переконати незалежного спостерігача: по-перше у тому, що вони існують, а по-друге, що вони підтверджують обставини правопорушення.
4.5.Обґрунтованість правової позиції прокурора безумовно можливо перевірити лише під час судового розгляду. Разом з тим, суд вважає, що відомостей, які повідомлені прокурором під час судового засідання, достатньо у даній стадії процесу, для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного злочину об`єктивно існують і підтверджують обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину.
4.6.В той же час, суд враховує, що з часом ризики, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу об`єктивно не можуть бути доведені прокурором, а сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для продовження такого суворого запобіжного заходу.
4.7.Особистість обвинуваченого, відповідно до обставин ст. 178 КПК, свідчить про наступне. ОСОБА_3 знаходиться у віці 59 років. Народився та виріс в Україні. Все життя проживає в Херсонській області. Є громадянином України. До затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Під час окупації та після деокупації постійно проживав м. Херсоні. ОСОБА_3 затриманий, відповідно до протоколу затримання - 20.12.2022 року. Відповідно останній знаходиться під вартою вже понад 27 місяців (2 роки 3 місяці).
4.8.Всі існуючі ризики, які заявлені прокурором мають право на існування, однак, при умові значного фінансового забезпечення (застави), особа може бути звільнена з-під варти під відповідну гарантію добропорядної поведінки.
4.9.Обставини, встановлені судом свідчать про існування певних соціальних зв`язків у обвинуваченого в м. Херсоні, а також про мінімальні ризики можливості переховування від правосуддя.
4.10.Суд враховує умови війни в Україні, також те, що обвинувачений після деокупації не перейшов на бік ворога, відповідно, бажає продовжити проживати саме на території України.
4.11.Суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 можливо застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
4.12.Такий захід, на думку суду зможе додатково психологічно стримувати обвинуваченого при звільненні з тримання під вартою не порушувати покладені на нього судом обов`язки, не переховуватись від правосуддя та не вчиняти інших правопорушень, оскільки у іншому випадку застава може бути стягнута в державний бюджет та до обвинуваченого може бути знову застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
4.13.Метою застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
4.14.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК, а також наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливо, шляхом зміни місця мешкання без повідомлення прокурора та суду.
4.15.Суд також враховує вимоги Європейської Конвенції з прав людини та практику Європейського суду з прав людини.
4.16.Так, у Рішені у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ зазначає, що обмеження строку запобіжного ув`язнення тісно пов`язане з презумпцією невинуватості таке позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.
4.18.Фактично, Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, окрім пропозиції розпочати суд над обвинуваченим протягом розумного строку або забезпечити особі тимчасове звільнення, - імперативно вимагає здійснити звільнення не пізніше моменту, коли затримання, що триває, перестає відповідати критерію розумності /Рішення ЄСПЛ у справі «Яблонський проти Польщі» п. 83/. У даному випадку знаходження ОСОБА_3 , як зазначено судом вище, під вартою понад 2 роки 3 місяці та відсутність об`єктивної можливості закінчити розгляд справи в найближчі дні (навіть місяці), на думку суду, свідчать про відсутність критерію розумності в триманні під вартою обвинуваченого.
4.19.Приймаючи викладені обставини, як факти зміни ризиків, передбачених в ч. 1 ст. 177 КПК, суд вважає, що ОСОБА_3 є особою, яка здатна виконувати процесуальні обов`язки при внесені значної суми застави, без надмірного державного контролю та особистого фізичного стримування.
4.20.Щодо зменшення розміру застави, суд зазначає наступне.
4.21. 31.05.2024 року судом у вказаному провадженні був встановлений розмір застави ОСОБА_3 у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 року складало суму у розмірі 908 400, 00 грн.
4.22. 25.12.2024 року судом було зменшено розмір застави до 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2024 року 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.
4.23.Вказану зменшену суму застави, обвинувачений не зміг внести, відповідно продовжує триматись під вартою.
4.24.Застава, як альтернативний запобіжний захід застосовується не з метою, щоб її не змогли внести, а навпаки, з метою, щоб її могли внести і вказана сума була здатна забезпечити належну поведінку обвинуваченого (або підозрюваного). Не може у даному випадку впливати на розмір застави і сума можливої матеріальної вигоди особи у вказаному провадженні, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 не має в теперішній час будь-яких матеріальних активів, які б міг використати задля купівлі собі свободи. Така думка суду випливає в тому числі з факту тримання під вартою особи та не внесення зменшеної суми застави у розмірі 605 600, 00 гривень.
4.25.Застава, на думку суду, повинна бути такою, яку здатний внести обвинувачений (підозрюваний) і яка б могла його стримувати від всіх можливих та імовірних ризиків, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Сума, яку необхідно обрати для обвинуваченого, повинна бути як великою з точки зору відношення власності, так і помірною для внесення. Значна сума, буде стримуючою силою для розумної поведінки обвинуваченого і недопущення порушень в майбутньому, оскільки це призведе до втрати суми застави. Застава це засіб психологічного характеру, який вочевидь заснований на егоїстичних (економічних) мотивах. Людина вносячи на депозитний рахунок держави значну суму коштів, повинна задуматись про їх повну втрату у випадку недобропорядної поведінки. Окрім того, вона потрапляє в орбіту нових відносин, пов`язаних із заміною запобіжного заходу на більш суворий. Тобто, застава є економічним заходом контролю поведінки обвинуваченого (підозрюваного), який при сьогоднішніх умовах життя є одним із життєво необхідних для кожної людини.
4.26.Судом встановлено, що обвинувачений вже понад 2 роки 3 місяці знаходиться під вартою. Хоча дослідження доказів майже закінчено, однак з урахуванням встановлених обставин, за часом таке дослідження може відбуватись ще певний час.
4.27.Об`єктивних даних, які б вказували, що у обвинуваченого є грошові кошти у сумі 605 600, 00 гривень, які він міг би внести як заставу не має. Навпаки, його поведінка та дії показують про відсутність такої суми коштів.
4.28.Суд враховує викладені вище обставини, а також той факт, що обвинувачений знаходиться під вартою більше 2 років 3 місяців, докази які зібрані стороною обвинувачення не можуть бути знищені і на них не можливо здійснити будь-який вплив для спотворення їх змісту, оскільки знаходяться в розпорядженні прокурора, тому існує об`єктивна можливість для зменшення суми застави.
4.29.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 331, 350, 372, 534 КПК.
1.1.Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити частково.
1.2.Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів.
1.3. Зменшити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК, визначивши у розмірі 150 (ста п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2025 року 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.
1.4.Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
1.5.Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
1.6.У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:
1)прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;
2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
3)повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;
6) носити електронний засіб контролю.
1.7.Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
1.8. В іншій частині клопотання - відмовити.
1.9.Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
2.1.Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 04.04.2025 року. Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 03.06.2025 року.
2.2.Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
2.3.Ухвала суду, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
2.4.Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

С У Д Д Я: ОСОБА_1