ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2156/24 Справа № 203/3993/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463 від 14 листопада 2023 року, щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження:

м.Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_9 , яке погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та продовжено стосовно підозрюваного ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 10 січня 2025 року, без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані стороною обвинувачення докази дозволяють дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень та можливу причетність до них підозрюваного ОСОБА_8 . При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, пов`язаних з реалізацією наркотичних засобів та психотропних речовин на систематичній основі, а також в тому, що входив до складу злочинної організації з цією метою, у зв`язку з чим дійшов висновку про те, що підозрюваний має можливість переховуватись від суду та слідства, знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, а також продовжити свою протиправну діяльність, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та про неможливість запобіганню вказаним ризикам, шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою змінити підозрюваному запобіжний захід на більш м`який або визначити розмір застави.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що матеріали кримінального провадження, які були надані стороною обвинувачення, не містять чітких та зрозумілих фактичних обставин, які могли б переконати стороннього спостерігача про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Вказує на те, що припущення слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть вважатися належною підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наголошує на тому, що підозрюваний офіційно працевлаштований, раніше не судимий та має міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання. Звертає увагу на те, що з огляду на вказані підстави, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є невмотивовано жорстоко.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що на підставі ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як слідує з матеріалів провадження 10 вересня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, що виразилося у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, виконуючи роль виконавця, у складі злочинної організації.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2024 року було застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 жовтня 2024 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2024 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000463 до 13 лютого 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2024 року було продовжено стосовно підозрюваного ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 10 січня 2025 року, без визначення розміру застави.

Апеляційним судом встановлено, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, що виразилося у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, виконуючи роль виконавця, у складі злочинної організації.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах провадження, а саме: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, проведених на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду, згідно яких здійснювався аудіо- та відео-контроль осіб, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж щодо спілкування між особами, які могли бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, протоколами допиту свідків, протоколами огляду речовин, висновками експертів, що підтверджують належність вказаних речовин до наркотичних засобів та психотропних речовин, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Оскільки у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено у клопотанні, заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до10 січня 2025 року.

Що стосується доводів захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, продовжити свою протиправну діяльність.

При цьому, зазначені ризики об`єктивно збільшуються з урахуванням введення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Враховуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, з середньою освітою, не одружений, дітей та інших утриманців не має, офіційно працевлаштований, існують підстави вважати, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики, які враховувались при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, продовжують існувати.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК України порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Стосовно тверджень захисника про те, що оголошена підозра не підтверджена належними доказами, слід зазначити, що повідомлення про підозру на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)», який є нижчим ніж стандарту «обґрунтованої підозри», для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. На даній стадії кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме вирішення питання стосовно достатності і допустимості доказів для визнання особи винною.

Щодо посилання захисника на те, що підозрюваний офіційно працевлаштований, раніше не судимий та має міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, варто зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відомостей щодо протипоказань для перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора захисником не було надано, як під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.

Крім того, ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого судом дотримані в повному обсязі.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, що виразилося у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, виконуючи роль виконавця, у складі злочинної організації.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.

Приймаючи рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4