Справа № 502/162/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2025 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження,

внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001365 від 10.10.2024 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи-підприємця, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 09.10.2024 р. близько 16:00 перебуваючи під керуванням моторного судна із назвою «Аіст» із бортовим номером «AUK-7071-K», знаходячись поблизу припортової зони за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Суднобудівна, на річці Дунай, за географічними координатами: 45.26.59 V 29.15.29. Е, був зупинений працівниками Державної прикордонної служби та виконуючи їх законну вимогу пред`явити для перевірки документ, що посвідчує право керування судном, достовірно знаючи, що посвідчення судноводія є підробленим невстановленою особою, надав працівникам Державної прикордонної служби для перевірки завідомо підроблене посвідчення судноводія № НОМЕР_1 від 01.06.2017 р., видане Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області на ім`я ОСОБА_4 , чим використав завідомо підроблений документ.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та дав показання про те, що відповідне посвідчення він отримав у 2017 році за результатами навчання у філіалі Київської морської школи, розташованої в місті Черкаси. Адресу місцезнаходження вказаної школи він наразі пригадати не може. Перед отриманням посвідчення він здавав теоретичні екзамени. Відповідаючи на питання показав, що практичне навчання з керування судном на воді, не проходив. Про те, що посвідчення може бути підробленим, він не знав і дізнався про це лише, коли під час керування судном був зупинений для перевірки. Чи має дозвіл або ліцензію відповідна школа на видачу таких посвідчень, він під час навчання у ній не цікавився.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина у пред`явленому обвинуваченні підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:

-Даними з протоколу огляду місця події від 09.10.2024 р., складеного за наслідком проведення відповідної слідчої дії, в ході якої було вилучено посвідчення судноводія малого/маломірного судна від 01.06.2017 р., наданого перед цим ОСОБА_4 для перевірки офіцеру-оперуповноваженому ОРВ 18 ЗМО під час патрулювання останнім р. Дунай за географічними координатами: 45.26.59 V 29.15.29. Е /а.к.п. 46-54/.

-Даними з листа Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 25.10.2024 № 17509/02-1-2/15-24, згідно яких перевіркою інформації в наявних журналах обліку видачі посвідчень судноводіїв малих/маломірних суден, відомості щодо видачі посвідчення судноводія малого/маломірного судна 01.06.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні /а.к.п. 57-58/.

-Даними з висновку експерта № СЕ-19/116-24/21656-ДД від 19.11.2024, складеного за наслідком проведення судової технічної експертизи документів за експертними спеціальностями 2.1. «Дослідження реквізитів документів», 2.3. «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів», згідно яких: «1. Бланк посвідчення судноводія малого/маломірного судна № 02682/12, видане 01.06.2017 Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає зразку аналогічного бланку посвідчення судноводія малого/маломірного судна, який був наданий для порівняльного дослідження. 2. У посвідченні судноводія малого/маломірного судна № 02682/12, виданому 01.06.2017 Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фонові зображення бланка, захисна сітка, мікротекст та вихідні дані підприємства-виробника, нанесені за допомогою поліграфічного обладнання з використанням форм плоского друку; цифрове зображення «0011553» на лицевій стороні та друкований текст на лицевій та зворотній сторонах бланка, нанесено за допомогою знакодрукуючого пристрою із електрографічним способом друку» /а.к.п. 62-76/.

-Даними за наслідками огляду в ході судового розгляду речового доказу, який був досліджений експертом бланка посвідчення судноводія малого/маломірного судна № 02682/12, виданого 01.06.2017 Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи наведені у мотивувальній частині вироку докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вони у своїй сукупності дозволяють прийти до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні відповідного кримінального правопорушення та їх достатність для ухвалення обвинувального вироку.

Так, ч. 4 ст. 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа, що з об`єктивної сторони полягає у наданні підробленого документа підприємствам, установам або організаціям незалежно від форми власності або їх пред`явленні.

Суб`єктивна сторона відповідного кримінального правопорушення прямий умисел, про що свідчить використане в диспозиції вказаної частини ст. 358 КК України слово «завідомо».

Суд враховує, що відповідно до ст. 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов`язки . Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Також суд приймає до уваги, що на дату видачі посвідчення судноводія, вилученого у обвинуваченого 01.06.2017 р., було чинним Положення про порядок видачі посвідчення cудноводія малого/маломірного судна, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 07.05.2013 № 283, яким було визначено порядок видачі відповідних посвідчень /надалі Положення/.

Вказане Положення було належним чином оприлюднене, тобто до ведене до відома населення, у зв`язку із чим обвинувачений, як громадянин України мав можливість із ним ознайомитись та в подальшому з дотриманням визначеного вищенаведеним Положенням порядку отримати посвідчення судноводія малого/маломірного судна.

Проте у вставленому Положенням порядку обвинувачений відповідне посвідчення не отримав.

Натомість, підроблене посвідчення обвинувачений використовував для управління маломірним судном до 09.10.2024 р. коли вказане посвідчення було вилучене у обвинуваченого.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 також було пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення вказаного посвідчення, і кримінальне провадження у відповідній частині пред`явленого обвинувачення в ході судового розгляду було закрите у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строку давності на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Тобто, обвинувачений погодившись на закриття кримінального провадження з відповідної нереабілітуючої підстави не скористався своїм правом на доведення своєї невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Наведене, на переконання суду свідчить, що в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, за вчинення якого він має понести кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:

Відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, зокрема, того, що він є раніше не судимим, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має офіційний заробіток, інвалідності не має, військовослужбовцем строкової служби не є, суд вважає, що для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатньою мірою покарання буде призначення йому обмеження волі в середній межі санкції ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків відповідно до ст. 12 КК України, приймаючи до уваги, що на утриманні обвинуваченого знаходяться двоє малолітніх дітей, а також висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі є можливим, оскільки ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюється як середній, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, на підставі чого приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Процесуальні витрати у зв`язку з ухваленням обвинувального вироку слід стягнути з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Арешт майна, застосований з метою забезпечення збереження речових доказів, після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались та підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому за цим законом покарання 1 рік 6 місяців обмеження волі.

У відповідності до положень ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, якщо він на протязі 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України після набрання даним вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 14.10.2024 р. на документ із назвою: «посвідчення судноводія малого/маломірного судна», виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер посвідчення : НОМЕР_1 .

Після набрання даним вироком законної сили, речовий доказ: «посвідчення судноводія малого/маломірного судна», виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер посвідчення: НОМЕР_1 залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження /судової справи/.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - на користь держави 3979,50 гривень документально підтверджених витрат на залучення експерта за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1