Номер провадження:1-кп/521/1862/23
УХВАЛА

03 листопада 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №521/17623/23 відносно:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянки України, із вищою освітою, розлучена, фізична особа підприємець, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

Під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків. В обґрунтування свого клопотання захисник вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, а саме: обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання захисника і вважала, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України із дотриманням процесуального законодавства та просила суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає, а провадження підлягає судовому розгляду. При цьому суд виходить з наступного.

Норма пункту 3 статті 314 КПК України містить виключні підстави для повернення обвинувального акту прокурору і єдиною підставою для прийняття такого рішення є невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Проте, аналізуючи зміст обвинувального акту, судом невідповідність обвинувального акту вимогам процесуального закону не встановлено.

При цьому суд вважає, що порушення норм КПК України, на які було вказано захисником, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки суд на стадії підготовчого судового засідання позбавлений можливості вирішувати питання щодо відповідності кваліфікації кримінального правопорушення викладу фактичних обставин та формулюванню обвинувачення, а також досліджувати будь-які інші обставини злочину, на які вказує захисник у своєму клопотанні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що перешкод для призначення кримінального провадження до судового розгляду немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Крім цього, прокурором було заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з огляду на те, що є об`єктивні причини вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу остання матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, надав заперечення, вказавши, що ризики зазначені прокурором є необґрунтованими та недоведеними, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, має низку проблем із здоров`ям, також наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки остання має малолітню доньку та на її утриманні перебуває матір, яка має хронічні захворювання. У зв`язку із вищевикладеним, захисник просив суд застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачена також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Дослідивши клопотання прокурора та вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який встановлений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2023, сплив 30.07.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частина 2 статті 177 КПК України визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, прокурор у своєму клопотанні зазначила, що метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому остання обвинувачується.

Оцінюючи ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, суд вважає доведеними ризик переховування обвинуваченої ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, оскільки остання обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що судом ще не допитано свідків, їх покази мають суттєве значення у кримінальному проваджені.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Інший більш м`який запобіжний захід, такий як особисте зобов`язання, не забезпечить виконання обвинуваченою ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 суд також враховує наступні обставини:міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, яка має на утриманні малолітню доньку та матір, має постійне місце проживання на території міста Києва, є раніше не судимою.

Оцінюючи доводи сторони захисту, у їх сукупності, суд не знаходить їх переважними та переконливими над доводами прокурора та вважає, що вони не спростовують ризиків вчинення обвинуваченою дій, передбачених ст. 177 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби буде забезпечувати належне виконання обвинуваченою ОСОБА_4 її процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Будь-яких підстав для зміни чи скасування обраного до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час розгляду клопотання прокурора судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 314-316 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, на 16 годину 00 хвилин 07 листопада 2023 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси, за участю прокурора, обвинуваченої та її захисника.

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, відмовити, з підстав, наведених у мотивувальній частині ухвали.

Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці (60 днів), тобто до 02.01.2024 включно, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за поведінкою обвинуваченої покласти на Оболонське районне управління поліції ГУНП у м. Києві.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити начальнику Оболонського районного управління поліції ГУНП у м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1