Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1349/24
Провадження № 1-кп/499/50/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

20 лютого 2025 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також прокурор), обвинуваченого ОСОБА_4 (далі також обвинувачений, особа) та його захисника адвоката ОСОБА_5 (далі також захисник), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні № 000649 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Цибулівка, Великомихайлівського району, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого в будинку АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 Кримінального кодексу України (далі КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке

Іванівський районний суд Одеської області розглядає обвинувальний акт кримінального провадження № 0000649 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 336 КК (далі також кримінальне провадження, справа).

27 січня 2025 року захисник подала до суду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в якому зазначає таке: на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений, не міг залишити без догляду матір ОСОБА_6 , якій встановлена II групи інвалідності, яка потребує постійного стороннього догляду, та батька ОСОБА_7 , 1960 року народження, якому встановлена II група інвалідності, який за станом здоров`я не може здійснювати догляд за хворою особою; натепер обвинувачений має необхідні висновки та довідки відповідно до яких він здійснює догляд за хворими батьками; обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК, розуміє наслідки закриття кримінального провадження (далі також клопотання від 27 січня 2025 року, клопотання).

Судом вирішується питання за клопотанням.

2.Встановлені судом обставини такі

2.1. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Захисник у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та додатково зазначила, що обвинувачений натепер не має відстрочки від проходження військової служби за мобілізацією.

Обвинувачений у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та зазначив таке: не має наміру проходити військову службу; натепер офіційно не працевлаштований та живе за рахунок батьків й ведення підсобного господарства; натепер не має відстрочки від проходження військової служби за мобілізацією; має повнолітніх рідних брата та сестру, які не проживають з батьками.

2.2. За довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №533489 виданої 13 вересня 2022 року ОСОБА_6 встановлена друга загальна група інвалідності безстроково (а.с. 56).

Висновок лікарсько-консультативної комісії від 13 вересня 2024 року свідчить, що ОСОБА_6 за станом здоров`я потребує стороннього догляду (а.с. 58).

За довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №733282 виданої 01 липня 2014 року ОСОБА_7 встановлена друга загальна група інвалідності безстроково (а.с. 59).

Висновок лікарсько-консультативної комісії від 13 вересня 2024 року свідчить, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може здійснювати догляд за хворими людьми з інвалідністю та людьми похилого віку (а.с. 58).

Акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 30 січня 2025 року свідчить, що обвинувачений здійснює постійний догляд за ОСОБА_6 .

3. Положення закону якими суд керувався такі

3.1. Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (пункт 1 частини 2 статті 284 КПК).

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (частина 1 статті 285 КПК).

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (частина 3 статті 288 КПК).

3.2. Особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 44 КК).

Особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною (частина 1 статті 48 КК).

4. Мотиви такі

4.1. Системний аналіз частини 1 статті 48 КК, свідчить, що передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. Необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Суд зазначає, що для застосування статті 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася так, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину

Суд наглошує, що особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню статтею 48 КК у разі, коли через зміну обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Для встановлення того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилась, необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення кримінального правопорушення, а й те, в чому саме полягає її зміна на час розгляду справи.

4.2. Суд вважає, що здійснення обвинуваченим постійного догляду за матір`ю, не може в цьому випадку бути визнано змінами умов життєдіяльності обвинуваченого в розумінні статті 48 КК, оскільки така обставина існувала на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК та не стала для нього стримуючим фактором, який спонукав би його не вчиняти кримінальне правопорушення.

Заразом суд констатує, що обвинуваченому не надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

4.3. Тож умисний характер дій обвинуваченого щодо ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що полягає у відмові від захисту Батьківщини й надалі, свідчить про підвищену суспільну небезпечність цього діяння, та може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

4.4. Суд звертає увагу, що захисник у клопотанні не зазначила, в чому саме полягала зміна обстановки, яка призвела до того, що вчинене обвинуваченим діяння перестало бути суспільно небезпечним, а обстановка навколо нього зазнала таких змін, які роблять маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину.

5. Висновок такий

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

6. Інші питання

Повне судове рішення складене 27 лютого 2025 року, через: перебування судді 21 лютого 2025 року у відрядженні, 25 лютого 2025 року на навчанні, вихідні дні 22, 23 лютого 2025 року.

Керуючись статтями 284, 285, 288, 323 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання від 27 січня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 27 лютого 2025 року.

СуддяОСОБА_8