Справа № 461/1167/25
Провадження № 1-кс/461/1327/25
УХВАЛА

про надання дозволу на арешт майна

26.02.2025 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на арешт майна, -

в с т а н о в и в :

слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, погодженим прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на транспортний засіб BMW, р.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що 25.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хмільник Іршавського району Закарпатської області, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. У випадку визнання судом винним ОСОБА_5 , йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із конфіскацією майна.

В клопотанні слідчий просить проводити розгляд без його участі, подане клопотання підтримує, з підстав, викладених в ньому.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

В провадженні СУ ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення особи через держаний кордон України, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, та постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни військовозобов`язаних осіб забороняється, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 , який б сприяв та безпосередньо незаконно переправляв осіб через державний кордон України через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Дяково» із приховуванням від прикордонного контролю в транспортних засобах, наданих ОСОБА_6 .

За невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_6 діючи в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 свої послуги щодо організації незаконного переправлення особи через державний кордон України через пункт пропуску. Крім цього ОСОБА_7 через невстановлених досудовим розслідуванням осіб було доведено, що послуги щодо організації незаконного перетину державного кордону України та сприяння у цьому, шляхом особистого перевезення на автомобілі через міжнародний пункт пропуску будуть коштувати до 11000 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився.

В подальшому, з метою реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, ОСОБА_5 , діючи в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_6 , 22.02.2025 близько 09:30 год. перебуваючи у невстановленому місці у м. Києві на транспортному засобі «Volvo FH 460», р.н.з. НОМЕР_2 підібрав ОСОБА_7 та доставив його в один із гаражів в с. Заріччя, Закарпатською області, де ОСОБА_7 за вказівками ОСОБА_5 , який діяв в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебував до 24.02.2025.

24.02.2025 в обідній час (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 діючи в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, надав останньому поради та вказівки, пояснив процедуру перетину державного кордону України, а саме повідомив, що ОСОБА_5 доставить його на автомобілі до міжнародного пункту пропуску і перевезе через нього на територію Румунії, де ОСОБА_7 буде повинен сплатити 11000 доларів США як незаконну винагороду за вчинені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 незаконних дій щодо переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України. Крім того, під час руху у транспортному засобі та під час перетинання державного кордону ОСОБА_7 буде змушений виконувати всі вказівки ОСОБА_5 для успішного переправлення через державний кордон України.

24.02.2025 у вечірній час (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , діючи в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Заріччя, Закарпатської області, маючи умисел на незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, діючи з корисливих мотивів, надав останньому вказівку заховатися у напівпричепі «Koegel S24», р.н.з. НОМЕР_3 , після чого, використовуючи тягач «Volvo FH 460», р.н.з. НОМЕР_2 попрямували в сторону с. Неветленфолу, Закарпатської області, де знаходиться міжнародний автомобільний пункт пропуску «Дяково». В подальшому, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, перед під`їздом до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Дяково» ОСОБА_5 , діючи в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_6 зупинив транспортний засіб та дав вказівку ОСОБА_7 переміститися з напівпричепа «Koegel S24», р.н.з. НОМЕР_3 в тягач «Volvo FH 460», р.н.з. НОМЕР_2 , де заховатися в спальному місці з метою його приховування під час перетину державного кордону України, що ОСОБА_7 і зробив.

Близько 23:00 год. 24.02.2025 ОСОБА_5 , діючи в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_6 на транспортному засобі «Volvo FH 460», р.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «Koegel S24», р.н.з. НОМЕР_3 заїхав на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Дяково», що в с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 106, Закарпатської області, приховавши наявність ОСОБА_7 в транспортному засобі «Volvo FH 460», р.н.з. НОМЕР_2 . В подальшому, під час проходження митного контролю ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 покинув транспортний засіб та очікував на території міжнародного автомобільного пункту пропуску «Дяково» поміж інших автомобілів. Після проходження митного контролю ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_5 , який діяв в групі осіб за попередньою змовою з ОСОБА_6 заховався в напівпричепі «Koegel S24», р.н.з. НОМЕР_3 поміж металевих конструкцій, де був виявлений працівниками Державної прикордонної служби України.

25.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хмільник Іршавського району Закарпатської області, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У випадку визнання судом винним ОСОБА_5 , йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із конфіскацією майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливої конфіскації.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Окрім цього, згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Встановлено, що у власності ОСОБА_5 перебуває транспортний засіб BMW, р.н.з. НОМЕР_1 .

Виходячи з наведеного з метою недопущення незаконного відчуження вказаного автомобіля, який належить ОСОБА_5 , з ціллю позбавлення права останнього на відчуження, розпорядження вказаним автомобілем, з метою забезпечення можливості конфіскації майна як виду покарання, у разі визнання винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненного злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненного злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що накладення арешту проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також те, що вказане вище майно має важливе доказове значення для кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: транспортний засіб марки BMW, р.н.з. НОМЕР_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1