Справа № 149/3671/24
Провадження №1-кп/149/70/25
Номер рядка звіту 21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 , його представника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 28.08.2024 до ЄРДР за № 0000105 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області, працюючого водієм у КУ «Війтівецька місцева пожежна частина», одруженого, на отримання неповнолітня дитина, учасника бойових дій, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Жданівка Хмільницького району Вінницької області, пенсіонера, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 27.08.2024 року близько 19:00 год., під час конфлікту, що виник на ґрунті тривалих неприязних відносин між його батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , які перебували на вулиці при вході на територію домоволодіння останніх, що за адресою: АДРЕСА_1 , побачивши боротьбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підбіг до останнього та кулаком правої руки наніс один удар ОСОБА_7 в область голови з лівої сторони у районі скроні, від чого ОСОБА_7 упав на землю та втратив свідомість. Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу ОСОБА_5 ногами наніс потерпілому ОСОБА_7 не менше п`яти ударів по голові. Після того, як потерпілий ОСОБА_7 піднявся на ноги, тримаючись за стовпчик хвіртки та перебуваючи спиною до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , останній продовжуючи свої протиправні дії, маючи умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, покликав ОСОБА_7 , і в той час коли потерпілий повернув голову у його бік, наніс йому кулаком правої руки удар в область лівої сторони обличчя потерпілого, а саме у верхню щелепу та ліве око.

Згідно з висновками судово-медичної експертизи № 42 від 07.10.2024 та № 51 від 29.10.2024 заподіяні ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день), гематоми на волосистій частині голови (мозковий відділ черепа) та гематоми в лівій параорбітальній ділянці (лицевий відділ черепа (обличчя)), належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії (удару) твердого тупого предмета чи від дії об такий.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_6 , 27.08.2024 року близько 19:00 год. проходячи по вул. Зарічна у с. Війтівці, під час конфлікту, що виник на ґрунті тривалих неприязних відносин з ОСОБА_9 , а потім і з ОСОБА_7 , які перебували на вулиці при вході на територію домоволодіння останніх, що за адресою: АДРЕСА_2 у цьому ж населеному пункті, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на завдання побоїв ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправних умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в область голови зліва у районі щелепи, вчинивши насильницькі дії, які завдали потерпілому фізичного болю. У подальшому, побачивши, що потерпілий ОСОБА_7 , після удару ОСОБА_5 , впав та лежить на землі втративши свідомість, ОСОБА_6 продовжуючи свої протиправні дії наніс потерпілому близько 5-10 ударів ногами в область тулуба та кінцівок потерпілого ОСОБА_7 , заподіявши побої, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у суді вину визнав частково та надав показання про те, що він 27.08.2024 у вечірній час почув на вулиці крики, вийшовши побачив батька в крові, у якого також був пошкоджений зуб, і тривала сутичка з ОСОБА_10 . Бажаючи розборонити їх, він відкинув ОСОБА_11 у паркан, вдарив його долонею по обличчю під око. Вважає, що потерпілий вдарився ногами об скати, які лежали поблизу паркану, а спиною об паркан. Позов визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_6 у суді вину не визнав та пояснив, що 27.08.2024 у вечірній час гнав корів по вулиці, а ОСОБА_9 вискочила зі свого подвір`я та била корову ганчіркою, чим спровокувала його. Далі вийшов ОСОБА_12 , який одразу вдарив його в обличчя розбивши губу та пошкодивши зуб. Підійшов його син ОСОБА_13 та легенько плеснув ОСОБА_7 у щелепу, від цього удару той свідомість не втрачав. ОСОБА_7 не падав. Цивільний позов не визнав.

Потерпілий ОСОБА_7 у суді надав показання про те, що 27.08.2024 близько 19 год. його сусід ОСОБА_6 під час виниклого словесного конфлікту, вдарив його у ліву щелепу, на що він також відповів ударом, а далі на витягнуті руки тримав ОСОБА_6 . У цей час підійшов син ОСОБА_6 ОСОБА_5 , який правою рукою вдарив у ліву скроню потерпілого. Від цього удару він впав, втратив свідомість, лежав на землі, а обвинувачені наносили йому удари ногами по різним частинам тіла. ОСОБА_13 вдарив разів 5 по голові, а ОСОБА_14 по спині, плечах, ногах близько 10 ударів. При цьому вони висловлювали словесні образи в адресу потерпілого. Після того як він звівся на ноги, ОСОБА_13 його гукнув, і повернувши голову, потерпілий отримав від ОСОБА_5 удар кулаком в голову, від чого в очах потемніло. Його дружина ОСОБА_9 побігла за телефоном, і коли увімкнула камеру ОСОБА_5 втік, а ОСОБА_6 продовжував висловлювати образи. Потерпілий підтримав цивільний позов із наведених у ньому підстав, а також просить суворо покарати обвинувачених, які не розкаялись, вину не визнали, пробачення не просили, шкоду не відшкодували.

Свідок ОСОБА_9 у суді надала показання, відповідно до яких 27.08.2024 близько 19:10 год. ОСОБА_6 прогонив худобу та почав виривати квіти, які вона посадила біля власного забору. Її чоловік ОСОБА_7 почувши це, вийшов на дорогу та зробив ОСОБА_6 зауваження. ОСОБА_6 наніс йому удар, а чоловік вдарив у відповідь та на витягнутих руках тримав ОСОБА_6 . У цей час підійшов ОСОБА_15 і кулаком вдарив її чоловіка в голову, від чого той впав. Обидва ОСОБА_16 наносили ОСОБА_17 , який лежав на землі, удари, ОСОБА_13 бив у голову близько 6-7 ударів, а ОСОБА_14 по рукам та ногам, тулубу, близько 6-8 ударів. Потім чоловік підвівся, ОСОБА_13 його гукнув, а коли той повернувся, ОСОБА_5 наніс йому удар в обличчя. Під час цієї сутички її чоловікові було пошкоджено футболку. Вона побігла в хату, взяла мобільний телефон та увімкнула відеокамеру. ОСОБА_13 втік, а ОСОБА_14 непристойно себе поводив. Вона викликала швидку та поліцію. У ОСОБА_11 були гематоми на оці та голові. Після цієї події ОСОБА_12 погано спить, став нервовий, постійно скаржиться на біль у голові.

Експерт ОСОБА_18 у суді підтримав складені ним висновки судово-медичних експертиз, зазначивши, що струс головного мозку може супроводжуватись втратою свідомості, проте це індивідуальні особливості.

На підтвердження вини обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, надані наступні докази, які були досліджені судом, зокрема:

-протокол огляду місця події від 13.09.2024, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , де проживає потерпілий ОСОБА_7 , який надав працівникам поліції свою розірвану футболку синього кольору з плямами бурого кольору. Цю футболку було вилучено та поміщено до спецпакету НПУ (а.с. 109-111), фототаблицю (а.с. 112-119). Постановою дізнавача від 13.09.2024 вказану футболку було визнано речовим доказом (а.с. 120). Передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Хмільницького РВП (а.с. 121). Ухвалою слідчого судді від 17.09.2024 на неї накладено арешт (а.с. 137);

-протокол проведення слідчого експерименту від 13.09.2024 з потерпілим ОСОБА_7 , під час якого він розповів та показав обставини за яких ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосовували до нього насильство, а саме наносили удари (а.с. 122-126), відеозаписом даної процесуальної дії, що був відтворений у судовому засіданні (а.с. 127);

-протокол проведення слідчого експерименту від 13.09.2024 зі свідком ОСОБА_9 , яка розповіла обставини заподіяння її чоловікові тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 128-132), відеозаписом даної процесуальної дії, який було досліджено у судовому засіданні (а.с. 133);

-відеозапис з мобільного телефона свідка ОСОБА_9 , який вона здійснила після того, як ОСОБА_16 нанесли її чоловікові тілесні ушкодження, і який надала дізнавачеві (а.с. 134), диск з відеозаписом, було відтворено у судовому засіданні (а.с. 135). Постановою дізнавача від 13.09.2024 вказаний диск визнано речовим доказом (а.с. 136);

-висновок судово-медичної експертизи № 42 від 07.10.2024, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено закриту черепно-мозкову травму, яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21день), ці ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета чи від дії об такий, давністю утворення можливо 27.08.2024, за механізмом, який відтворили ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту (а.с. 138-139);

-висновок судово-медичної експертизи № 51 від 29.10.2024, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, яке належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21день). Також у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді гематом на волосистій частині голови (мозковий відділ черепа) та гематоми в лівій параорбітальній ділянці (лицевий відділ черепа (обличчя)), які належать до легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії (ударів) твердого тупого предмета чи від дії (удару) об такий, можливо 27.08.2024, за механізмом, який відтворили ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під час проведення слідчих експериментів. Також встановлено, що ОСОБА_7 був виставлений діагноз «забій м`яких тканин обличчя», який не береться до уваги при судово-медичній оцінці (а.с. 140-141);

-фотографії обличчя потерпілого 28.08.2024, які потерпілий надав дізнавачу (а.с. 142, 143-145), диском з цими фотографіями та відеофайлом, що були оглянуті судом (а.с. 146). Постановою дізнавача цей диск визнаний речовим доказом (а.с. 147);

-довідку від 27.08.2024 КНП «Хмільницька ЦЛ» про те, що ОСОБА_7 був доставлений в лікарню, госпіталізований з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, параорбітальна гематома ліворуч, підшкірна гематома тім`яної ділянки ліворуч (а.с. 148);

-протокол обстеження від 27.08.2024, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено набряк слизової оболонки (а.с. 149).

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Вина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 частково підтверджується їх показаннями про те, що у вечірній час 27.08.2024 у них був конфлікт з потерпілим, а також повністю доводиться іншими доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , наданих як в суді, так і під час проведених слідчих експериментів, ці покази щодо механізму, характеру нанесення обвинуваченими тілесних ушкоджень узгоджуються також з висновками судово-медичних експертиз. При цьому вказані докази узгоджуються між собою, здобуті з дотриманням вимог КПК України, а тому приймаються до уваги судом як докази вини обвинувачених.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який хоча й зазначив під час розгляду справи що визнає вину повністю, проте надав показання, які не свідчать про повне визнання вини. Так, обвинувачений зазначає, що один раз вдарив потерпілого долонею по обличчю. Вказане спростовується показаннями потерпілого та свідка про те, що ОСОБА_5 кулаком вдарив потерпілого спочатку в скроню, а в подальшому в ліву частину обличчя біля ока, а також висновками судово-медичних експертиз, де зазначено про узгодження механізму нанесення ударів з показаннями потерпілого та свідка наданих під час слідчих експериментів. Покази потерпілого та свідка в частині нанесення удару в область ока підтверджується і наданими фото та відеофайлами.

Наявність у потерпілого інших тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_5 пояснює падінням потерпілого та травмування об інші предмети. Зазначені доводи обвинуваченого не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Отже, під час розгляду справи судом не встановлено повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 .

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 суд оцінює як спосіб захисту на намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», зокрема те, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених в інкримінованих їм правопорушеннях.

Також суд слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує вимоги ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є учасником бойових дій, відзначений нагородами та подякою, на обліках у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, визнав цивільний позов. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання відсутні.

Приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує вимоги ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонером, на обліках у лікаря психіатра, нарколога не перебуває. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання відсутні.

Обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи цивільний позов, суд приймає до уваги наступне.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За змістом ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що протиправними діями обвинувачених потерпілому заподіяні легкі тілесні ушкодження та побої, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні з 27.08.2024 по 02.09.2024, що підтверджується випискою з медичної картки амбулаторного хворого № 5806 (а.с. 38, 41, 42, 43, 44, 47), йому було призначено ліки (а.с 39), він проходив обстеження (а.с. 40). Потерпілий поніс витрати на консультацію лікаря 200 грн, на придбання ліків у розмірі 749,74 грн, 66,44 грн, 64,64 грн, а всього на загальну суму 1090, 82 грн. У позовній заяві потерпілий просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 949,02 грн, зважаючи на принцип диспозитивності, закріплений у ч. 1 ст. 13 ЦПК України, вказана позовна вимога підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Також потерпілим заявлено про стягнення солідарно з обвинувачених моральної шкоди.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (ч. 3). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4). Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 5).

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних страждань, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

За обставин даної справи встановлено, що внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень та побоїв потерпілому було спричинено фізичний біль, він зазнав страждань, у нього з`явилися головні болі, постійна втома, слабкість, знизилася працездатність, втрачено спокій та рівновагу тощо.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, істотність вимушених змін в організації життя, основоположних засад виваженості і справедливості, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених потерпілим позовних вимог та наявність підстав для солідарного стягнення з обвинувачених на його користь моральної шкоди у розмірі 7000 грн.

Також з обвинувачених на користь потерпілого належить стягнути витрати на правничу допомогу, які поніс потерпілий у розмірі 3000 грн з кожного (копія квитанції на а.с. 55).

Питання щодо процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 17.09.2024 - скасувати.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 17.09.2024 скасувати.

Речові докази: ДВД диски з файлами відеозаписів залишити в матеріалах справи; футболку синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 949,02 грн, моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_19