У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0001020 від 18.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене 19.12.2024 проведено огляд місця події на узбіччі дороги, за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Літинська територіальна громада, смт. Літин, вул. Пирогова, буд. 54.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001020 від 18.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.12.2024 до відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в якій просив прийняти міри до невідомої особи, яка 17.12.2024 близько о 10:30 год. здійснила крадіжку із автомобіля марки «Dacia» моделі «Logan», більго кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме барсетки із грошовими коштами у сумі 4500 гривень.

19.12.2024 проведено огляд місця події на узбіччі дороги, за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Літинська територіальна громада, смт. Літин, вул. Пирогова, буд. 54, в ході якого біля бетонного забору білого кольору, на траві було виявлено барсетку темного кольору. На запитання слідчого ОСОБА_6 , який був присутнім під час проведення огляду місця події, повідомив, що 17.12.2024 в світлу пору доби, йдучи по вулиці Пирогова помітив, як невідомий чоловік припаркував автомобіль біля домоволодіння №54, вищевказаної вулиці та зайшов до будинку, після чого, останній підійшов до передніх дверцят автомобіля, взявшись за ручку, відчинив передні водійські дверцями, помітивши барсетку темного кольору, яка знаходилася між передніми сидіннями даного авто, викрав її із салону машини.

У барсетці було виявлено: грошові кошти у номіналі 1 гривня, аркуш паперу, монети жовтого і білого кольору, блістер таблеток, аркуш паперу із пін-кодом, безпосередньо барсетку зі слідами одорологічного походження та із вищезазначеними речима, яку поміщено до спеціального пакету НПУ HYQ 0124401; грошові кошти іноземної валюти у кількості 2 штук номіналом по 10 доларів США (№ NB73301301, № MF50360962E), батарейки, дисконтні картки у кількості 5 штук, банківські картки у кількості 2 штук (ПриватБанку: НОМЕР_2 та Ощадбанку: НОМЕР_3 ), документи на ім`я ОСОБА_5 , а саме: пенсійне посвідчення, водійське посвідчення, паспорт громадянина України, картку платників податків та ікони, які упаковано до спеціального пакету НПУ CRI 1026520 та визнано в якості речових доказів.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0001020 від 18.12.2024 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 19.12.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вилучені:

-барсетку зі слідами одорологічного походження та із вищезазначеними в середині речима;

-грошові кошти іноземної валюти у кількості 2 штук номіналом по 10 доларів США (№NB73301301, № MF50360962E);

-батарейки;

-дисконтні картки у кількості 5 штук;

-банківські картки у кількості 2 штук (ПриватБанку: НОМЕР_2 та Ощадбанку: НОМЕР_3 );

-ікони, які було вилучено під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, проведення необхідних експертиз, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту, у вищевказаній частині, підлягає задоволенню.

Що стосується клопотання слідчого, в частині накладення арешту на пенсійне посвідчення, водійське посвідчення, паспорт громадянина України, картку платників податків на ім`я ОСОБА_5 , то в цій частині клопотання слідчого задоволенню не підлягає, оскільки необхідності в накладені арешту на документи, які викрали в особи, а потім були знайдені і вилучені, немає. Зазначені вище документи підтверджують громадянство України, різного роду статуси та пільги, останні необхідні потерпілому у щоденному житті. При цьому, жодних досліджень цих документів, в тому числі шляхом призначення експертиз, не проводилося і не планується проводити.

Постановою слідчого від 19.12.2024 вищевказані документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001020 від 18.12.2024.

Однак, вказана постанова слідчого є суто формальною та судом до уваги не приймається, оскільки не містить жодного обґрунтування того, що вилучені документи являються речовим доказом саме у кримінальному провадженні №0001020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та мають значення для подальшого досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання, в частині накладення арешту на пенсійне посвідчення, водійське посвідчення, паспорт громадянина України, картку платників податків на ім`я ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.12.2024 проведено огляд місця події на узбіччі дороги, за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Літинська територіальна громада, смт. Літин, вул. Пирогова, буд. 54, а саме на: барсетку зі слідами одорологічного походження та із вищезазначеними в середині речима, яку поміщено до спеціального пакету НПУ HYQ 0124401, грошові кошти іноземної валюти у кількості 2 штук номіналом по 10 доларів США (№NB73301301, №MF50360962E), батарейки, ікони, дисконтні картки у кількості 5 штук, банківські картки у кількості 2 штук (Приватбанку: НОМЕР_2 та Ощадбанку: НОМЕР_3 ).

В решті вимог клопотання відмовити.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого СВ Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя