Справа № 507/445/25
Провадження № 1-кс/507/87/2025
У Х В А Л А
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ясенове Перше, Любашівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на утриманні маючого 5 малолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді снайпера ІІ категорії військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос»
ВСТАНОВИВ:
Заступник началльника СВ за погодженням з прокурором подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 проходить військову службу, відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Проходячи військову службу ОСОБА_5 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Проте, ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях.
Так, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно,
усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
ОСОБА_5 , на початку лютого місяця 2024 року, більш точної дати та часу при досудовому розслідуванні встановити не надалось можливим, перебуваючи на межі Херсонської та Миколаївської областей, під час виконання обов`язків щодо захисту Батьківщини, суверенітету та територіальної цілісності України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, таємно, незаконно, у порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, знайшовши бойові припаси, а саме: корпус гранати іноземного виробництва «DM51A2» з маркуванням «HGRSPLITTERDM51A2DNM05c0016» із запалом іноземного виробництва «DM82А3» з маркуванням «MGRZDM82A3LOSDNM05A0012», корпус гранати іноземного виробництва «GMO-1 RDX» з маркуванням «GMO-1 RDX 1001-22» із запалом іноземного виробництва «AFII» з маркуванням «AFII 10-07-20», тридцять набоїв до вогнепальної нарізної зброї калібру 5,45мм та один набій до вогнепальної зброї калібру 7,62мм., які помістив до кишені свого одягу та почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу.
12 лютого 2024 року, ОСОБА_5 вказані бойові припаси привіз до належного йому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 і в подальшому розмістив їх на столі в гаражному приміщенні та зберігав без передбаченого законом дозволу.
27.02.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у постійному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено: корпус гранати іноземного виробництва «DM51A2» з маркуванням «HGRSPLITTERDM51A2 DNM05c0016» із запалом іноземного виробництва «DM82А3» з маркуванням «MGRZDM82A3LOSDNM05A0012», корпус гранати іноземного виробництва «GMO-1 RDX» з маркуванням «GMO-1 RDX 1001-22» із запалом іноземного виробництва «AFII» з маркуванням «AFII 10-07-20», тридцять набоїв до вогнепальної нарізної зброї калібру 5,45мм та один набій до вогнепальної зброї калібру 7,62мм - тобто було припинено вчинення ОСОБА_5 злочинних дій.
Позиція учасників судового розгляду.
У судовому засіданні прокурор та заступник начальника СВ клопотання підтримали, вказуючи на існування обґрунтованої підозри та ризиків передбачених п.1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Мотиви суду.
Згідно ч. 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів провадження, 27.02.2025 року за наявності достатніх доказів ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.
Так, обґрунтованість вказаної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами допитів свідків, протоколом обшуку житла та іншого володіння особи.
Слідчий суддя виходить з того, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Таким чином, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох до семи років, а тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що тяжкість покарання, яке може йому загрожувати, у разі визнання винуватим, може спонукати його до переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється.
Аналізуючи характер та обставини злочинів, що інкримінуються ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що у випадку застосування до підозрюваного більш м`ягкого запобіжного заходу, останній може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.
Отже, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено про наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , враховуються обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 статті 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого умисного злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, має постійне місце реєстрації та проживання, слідчий суддя вважає недостатнім для запобігання зазначеним ризикам застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, та вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Таким чином, зазначені у клопотанні ризики та обставини, які їх підтверджують, дають підстави для застосування, щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. На думку суду, зазначений запобіжний захід, враховуючи особу підозрюваного та обставини справи, буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.
Строк застосування вказаного запобіжного заходу, відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, необхідно встановити 60 діб.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
від 14.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 22:00 години по 06:00 годину, без застосування електронних засобів контролю, строком на два місяці, тобто до 29 квітня 2025 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- утримуватись від спілкування з свідками у цьому ж кримінальному провадженні;
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1