Єдиний унікальний номер 205/1181/25
Провадження 1-в /205/213/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

засудженого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» ОСОБА_6 , відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою на підставі ст. 84 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» ОСОБА_6 , відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою на підставі ст. 84 КК України.

У судовому засіданні представник медичної частини ствердив, що стан здоров`я засудженого важкий, подальше відбування покарання загрожує життю засудженого.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав, просить задовольнити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання разом з висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого, особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 152 КВК України визначає, що підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

ОСОБА_5 засуджений вироком Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області від 12.01.2021 року за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку 07.11.2023 року, кінець строку 10.10.2028 року. Станом на 23.01.2025 року не відбута частина покарання складає 3 роки 8 місяців 17 днів.

Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_5 від 22.01.2025 року у ОСОБА_5 діагностовано: «РифТБ (12.2023) легенів (фіброзно-кавернозний), дестр (+)», МБТ (+), М(+), МГ (+), риф (+), гТМЧ (I-, II-), гість (0), ког 4 (2024). ВІЛ інфекція, кл. ст..4 Імуносупресія. Легенева серцева недостатність IIIступеню (ДН ІІІ ст.. СН ІІІ, ФК4) Кахексія (ДВТ 38 %) Анемія ».

Висновок ЛКК, що загальний стан хворого тяжкий та є підстави для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

В ході судового розгляду, лікуючий лікар зазначив, що стан здоров`я засудженого погіршується, та на даний час є важким. Внаслідок прогресування хвороби подальше утримання засудженого в місцях позбавлення волі загрожує його життю.

Таким чином, судом встановлено, засуджений ОСОБА_5 захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає йому відбувати покарання, подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує його життю. Засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, не працевлаштований у зв`язку з хворобою.

Відповідно до ст. 7,8 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду. Засуджений має право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом.

Враховуючи особу засудженого, встановлені в судовому засіданні обставини, пояснення учасників, дослідивши особову справу та медичні документи на засудженого, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно ст. 84 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія №89» ОСОБА_6 , відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою на підставі ст. 84 КК України - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 3 роки 8 місяців 13 днів, у зв`язку з тяжкою хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1