Справа № 953/2127/25
н/п 1-кс/953/1941/25
"19" березня 2025 р. м. Харків
ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 333, ч. 2 ст. 333, ч. 2 ст. 366 КК України,
11.03.2025 прокурор ОСОБА_6 подав заяву про відвід судді ОСОБА_5 у справі №953/2127/25 (провадження № 1-кп/953/676/25).
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025 вказана заява передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
Прокурором ОСОБА_4 до суду подано клопотання, в якому він просить подану до суду заяву про відвід судді ОСОБА_5 задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності.
Від судді ОСОБА_5 надійшла заява від 19.03.2025, в якій вона просила проводити розгляд заяви про відвід без її участі .
Розглянувши заяву про відвід, заслухавши обвинуваченого, який заперечив з приводу задоволення вказаної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді.
Положеннями ст.75 КПК України визначені обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п.4 ч.1 ст.75 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.
Розглядаючи заяву по відвід, суддя виходить із того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в заінтересованості та неупередженості судді ОСОБА_5 , позиція учасника, який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
Як вбачається, як на підставу відводу судді ОСОБА_5 заявник посилається на те, що у судді могла скластися думка про винуватість або невинуватість обвинуваченого через розгляд нею іншого кримінального провадження відносно тієї самої особи.
При вирішенні питання про відвід судді необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, в тому рахунку надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з:
(І) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та
Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів:
- чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (п. 64 рішення у справі "Бочан проти України", N7577/02 від 03.05.2007);
- окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п. 29, 31 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 у справі "Газета "Україна-центр" проти України");
- чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (п.38 рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).
Суд ураховує, що у цьому аспекті навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії", від 26.10.1984, А, N 86).
КПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.
Однак, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними, допустимими, вірогідними доказами.
Суд зважає, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного", при цьому прокурором не надано жодних доказів, які б підтверджували, що суддя, ОСОБА_5 прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи, або/та/чи існують переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо її безсторонності або/та/чи існування наявності фактів, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями судді та/чи суддів, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, участь судді у іншій справі не може бути підставою для відводу та не може викликати сумніви щодо безсторонності та упередженості судді/суддів.
Керуючись ст. ст.75, 80, 81, 372 КПК України, суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1