Справа № 756/526/24
Номер провадження № 1-кп/756/952/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження, внесеного 24.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003626, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, українки, офіційно не працевлаштованої, із загальною середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої

23.01.2024 вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.4 ст.185, 69 КК України - до покарання у вигляді штрафу 8500 грн. (штраф сплачений у повному обсязі),

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, 23.10.2023, приблизно о 18:07 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщені ТЦ «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери, 11-А, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та реалізуючи його, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, шляхом вільного доступу взяла з зі стелажу навушники Panasonic RB-HX220B, вартістю 1332 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ, дістала навушники з коробки, які одягнула собі на шию та направилась до каси самообслуговування, де не оплатила за вищезазначений товар, направилась до виходу з ТЦ «Епіцентр».

Виконавши всі дії, які ОСОБА_6 , вважала за необхідне для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого умовах воєнного стану, остання, не розрахувавшись за вказаний товар, пройшла за лінію кас ТЦ «Епіцентр» та направився до виходу, однак свій умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони ТЦ «Епіцентр».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_6 , могла спричинити ТОВ «Епіцентр К» майнову шкоду на суму 1332 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ).

Дії, ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

На стадії судового розгляду обвинуваченою було заявлено клопотання про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування клопотання обвинувачена ОСОБА_6 посилається на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, положень статтей 284 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити, пояснила, що її зрозуміли наслідки закриття кримінального провадження за вказаних захисником та роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

У судовому засіданні прокурор не заперечувала щодо задоволення заявленого обвинуваченою клопотання.

Потерпілий в судове засідання за викликом не прибув, про дату, час та місце розгляду судового провадження був повідомлений належним чином, подав заяву про можливість проведення судового засідання за його відсутності. Сторони кримінального провадження щодо розгляду клопотання сторони захисту за відсутності потерпілого не заперечували.

Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024. Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 складав 2 684 грн 00 коп. грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2023 році становила 1 342 грн 00 коп. (2 684 грн : 50% = 1342 грн 00 коп.).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1 342 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 складав 2 684 грн 00 коп., тоді як на час інкримінованих подій у 2023 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 268 грн 40 коп. (0,2 х (50% : 2 684)) - у 2023 році .

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як видно з обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 24.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003626, ОСОБА_6 інкриміновано закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а саме за ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 23.10.2023 у сумі 1332,50 грн..

Аналізуючи наведені положення законів (пункти 3.1., 3.2.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки). Бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн 00 коп., а у 2023 році, ураховуючи положення ст. 5 КК України, 2 684 грн 00 коп. (часткова декриміналізація).

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченої, клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закрито через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченої ОСОБА_6 не застосовано запобіжний захід та не вбачає потреби обирати його до набрання ухвали законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання речових доказів підлягає вирішенню, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Слід урахувати, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження, внесеного 24.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003626, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 18.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002211 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання ухвалою законної сили, не обирати.

Речові докази: навушники Panasonic RB-HX220B, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ТОВ «Епіцентр К», залишити у володінні останнього.

Ухвала може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1