УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 Справа №607/3090/25 Провадження №1-кп/607/1181/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінального провадження №0002664 від 22.11.2024 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Івачів Долішній Тернопільського району Тернопільської області, громадянин України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 22.11.2024 приблизно о 16:10 він керував технічно-справним автомобілем Mercedes-Benz Sprinter, p.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Бродівська, в напрямку вул. Збаразька, що у м. Тернопіль.

Під час руху водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі ПДР), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Рухаючись у вказаному напрямку, правою смугою руху, водій ОСОБА_3 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначено дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР, який встановлений навпроти будинку №61Г по вул. Бродівська, м. Тернопіль.

Так, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що попереду, ліворуч від нього, у попутному напрямку, перед вищевказаним нерегульованим пішохідним переходом, зменшував швидкість та зупинився невстановлений автомобіль, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 18.4. ПДР, вчасно не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, p.н. НОМЕР_1 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух у зазначеному напрямку, унаслідок чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля Mercedes-Benz Sprinter, р.н. НОМЕР_1 , в межах нерегульованого пішохідного переходу.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримала: закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку, а із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови відмічена рана потиличної (в одному із записів - тім?яної) ділянки її волосяної частини, закриту травму грудної клітки у виді переломів 3-7-го правих та 3-4-го лівих ребер і забиття правої легені, закриті переломи кісток тазу справа (лобкової, сідничної, крижової), які у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості - п.п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 18.4 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив усне клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням із потерпілою та відшкодуванням їй збитків, зокрема, поніс витрати на лікування потерпілої.

Також обвинувачений підтвердив суду те, що йому зрозуміле обвинувачення, підстава та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності. Вину визнав. Згідний на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього, оскільки примирився із потерпілою та відшкодував завдані збитки.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що дійсно отримала відшкодування від обвинуваченого ОСОБА_3 , примирилися із ним, не заперечила проти звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вважає, що є всі підстави для закриття кримінального провадження відповідно до ст. 46 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тому суд, невідкладно розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши сторін та вивчивши матеріали провадження, прийшов до переконання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження щодо нього, з огляду на таке:

відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжкого злочину та є таким, який вчинено з необережності.

Встановлено із поданих прокурором документів (обвинувального акту, довідки про судимість), що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і під час дій, які ставляться йому у вину, керував транспортним засобом, не будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачений примирився з потерпілою та відшкодував завдані ним збитки.

З наведених підстав клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України (у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта), а також з врахуванням висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тому із обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати на залучення експертів згідно наданих прокурором довідок про витрати на проведення у цьому кримінальному провадженні експертиз в експертних установах МВС України.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов в цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 286, 314, 395 КПК України, ст.ст. 12, 46 КК України, суд

постановив:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Кримінальне провадження №0002664 від 22.11.2024 закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експертів:

- 3183,60 грн вартість судової інженерно-транспортної експертизи № CE-19/120-24/14289-IT від 17.12.2024;

- 3183,60 грн вартість судової інженерно-транспортної експертизи № CE-19/120-24/13744-IT від 18.12.2024;

- 3183,60 грн вартість судової інженерно-транспортної експертизи № CE-19/120-24/13743-IT від 20.12.2024,

усього на суму 9550,80 грн (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 80 коп).

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/25091/24 від 25.11.2024, на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, жовтого кольору, номер шасі № НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , скасувати повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддя ОСОБА_1