Єдиний унікальний номер 305/1026/25
Номер провадження 1-кс/305/126/25
УХВАЛА

про арешт майна

03.04.2025 м. Рахів

Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна,

встановив:

До суду 02.04.2025 надійшло клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , датоване 01.04.2025, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000104 від 27.03.2025 за ст. 290 КК України, з додатками.

Клопотання про арешт такого майна, подане у цьому ж кримінальному провадженні слідчим, уже перебувало на розгляді, ухвалою слідчого судді від 31.03.2025 повернуто слідчому без розгляду для доопрацювання.

Тому, згідно з протоколом передачі судової справи справ раніше визначеному складу суду від 02.04.2025 матеріали передано на вирішення слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтоване таким.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 27.03.2025 за № 0000104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2025 близько 12:15 год в м. Рахів Закарпатської області по вул. Київська навпроти будинку 87, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «ЗИЛ» моделі 131 з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де під час перевірки номерного позначення кузова наявна корозія, що унеможливлює ідентифікацію номерного позначення кузова (шасі), що свідчить про можливе підроблення номеру.

Під час огляду місця події 26.03.2025 вилучено автомобіль марки «ЗИЛ», моделі 131 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який перебував в користуванні ОСОБА_5 , належний ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ключ запалювання від автомобіля, які 27.03.2025 визнані дізнавачем речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказані предмети можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту на майно забезпечить збереження речових доказів та зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у розумні строки провести необхідні слідчі дії, з метою встановлення істини у даному кримінальному провадженні та, відповідно, за наявності підстав, використати таке майно як доказ у кримінальному провадженні.

У зв`язку із наведеним, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на вказані речі із забороною на право користування, відчуження та розпорядження.

Прокурор ОСОБА_3 та дізнавач ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали подане клопотання з мотивів, наведених у ньому, просили його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 пояснив, що вилучений автомобіль він придбав без документального оформлення права власності близько 6 років тому, є його фактичним власником, користується протягом тривалого часу. Неодноразово вже його зупиняли працівники поліції, перевіряли номери агрегатів, але раніше ніяких проблем із цим не було. Ніяких змін до номерів він не вносив. Просить повернути автомобіль, так як інколи використовує його для надання послуг по перевезенню вантажів.

У судовому засіданні було досліджено матеріали, додані до клопотання, з яких убачається таке:

- витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 27.03.2025 стверджено, що сектором дізнання Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 від 27.03.2025 за ст. 290 КК України за фактом можливого підроблення номерів вузлів транспортного засобу;

- відповідно до протоколу огляду місця події від 26.03.2025, проведеного дізнавачем, вилучено автомобіль марки «ЗИЛ», моделі 131 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який перебував в користуванні ОСОБА_5 , належний ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ключ запалювання від автомобіля;

- постановою дізнавача ОСОБА_4 від 27.03.2025 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні;

- із рапорта начальника СРПП Ужгородського РУП ОСОБА_7 вбачається, що під час огляду автомобіля «ЗИЛ-131» з реєстраційним номером НОМЕР_2 виявлено сліди кустарного втручання або можливого руйнування корозією та нетиповий шрифт номеру рами (шасі);

- відповідно до протоколів допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вони були присутні під час проведення огляду місця події та вилучення майна як поняті;

- рапортом працівників поліції, зареєстрованим у інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» (журналі єдиного обліку) Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області за № 2685 вiд 26.03.2025 стверджено, що 26.03.2025 о 12:22 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м. Рахів поліцейським зупинено автомобіль «ЗИЛ», в ході звірки номерного позначення рами було виявлено сліди кустарного втручання або руйнування корозією, чим неможливо належним чином ідентифікувати вказаний транспортний засіб;

- відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 01.09.2006, власником автомобіля марки «ЗИЛ-131» з реєстраційним номером НОМЕР_2 є ОСОБА_6 .

Вирішуючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходить із такого.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2-3 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів і у такому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів допускається без повідомлення певній особі про підозру та може накладатися на майно будь-якої фізичної особи.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги до клопотання про арешт майна визначені у статті 171 КПК України і на переконання слідчого судді дане клопотання наведеним вимогам процесуального закону відповідає.

Строк подання клопотання не порушено, воно подане наступного робочого дня після вилучення майна, а після повернення прокурору для усунення недоліків - у межах наданих слідчим суддею 72 годин.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні не повідомлено нікому.

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 за ст. 290 КК України за фактом виявлення транспортного засобу з можливим підроблення номерів вузлів.

Вилучений автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, тому відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою дізнавача від 27.03.2025 визнаний речовим доказом.

З матеріалів клопотання вбачається, що власником автомобіля «ЗИЛ-131» з реєстраційним номером НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , а титульним володільцем - ОСОБА_5 , що підтверджено останнім, постановою дізнавача від 27.03.2025 автомобіль визнано речовим доказом.

Накладення арешту на майно зможе запобігти ризикам, передбаченим абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, і на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, що свідчить про пропорційність заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує положення ч. 1 ст. 174 КПК України про те, що арешт майна може бути скасовано за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, чи якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У даному випадку, накладення арешту шляхом позбавлення права користування арештованим майном призведе до надмірного втручання в діяльність володільця, автомобіль у результаті зберігання під відкритим небом та без догляду власника може бути пошкодженим.

Стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Тому, хоча втручання у право власності є законним та відповідає законній меті, однак є непропорційним і клопотання підлягає до часткового задоволення.

У зв`язку із наведеним, тимчасово вилучене майно підлягає поверненню на зберігання особі, у якої воно було вилучене, із зобов`язанням його зберігати та за вимогою надати дізнавачу, прокурору.

Керуючись статтями 170-173, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження з метою забезпечення збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно, а саме на:

- автомобіль марки «ЗИЛ» моделі 131, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , належний ОСОБА_6 , мешканцю с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області;

- Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «ЗИЛ» моделі 131, з реєстраційним номером НОМЕР_2 ;

- автомобільний ключ запалювання від автомобіля марки «ЗИЛ», моделі 131 з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

У задоволенні клопотання в частині обмеження, заборони користуватися майном відмовити.

Повернути тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено - ОСОБА_5 , попередити його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, зобов`язати на першу вимогу дізнавача, прокурора, надати майно для проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно вручити учасникам.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10