Справа № 182/7163/24
Провадження № 1-кс/0182/1248/2024
У Х В А Л А

Іменем України

06.12.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001466, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешт на автомобіль марки «Chevrolet Aveo» д.н.з НОМЕР_1 ,VIN- НОМЕР_2 ,який належить гр. ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і який перебував під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, визначивши місцем зберігання тимчасовий майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Нікопольського РУП ГУПН в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська обл.,м. Нікополь, вул. Педагогічна, 1. Арешт необхідний з метою збереження автомобіля як речового доказу та забезпечення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

В клопотанні зазначено, що 01.12.2024 близько о 16:30 год. водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем марки «ChevroletAveo» д.н.з НОМЕР_1 , на передньому пасажирському місці якого знаходилась ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рухався по вул. Центральна у напрямку від с.Воля до с.Мозолевське, де на заокругленні дороги вправо не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав на узбіччя вліво, де допустив зіткнення з деревом, в наслідок чого відбулось перекидання автомобіля. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості..

01.12.2024 проведено огляд автомобілю марки «ChevroletAveo» д.н.з НОМЕР_1 , на якому було виявлено пошкодження переднього бампера, капота, решітки радіатора, лобове скло, дах, переднє ліве та праве крило, передні ліві та праві дверцята..

01.12.2024 року за даним фактом розпочато кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001466 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286-1 КК України. Автомобіль марки «ChevroletAveo» д.н.з НОМЕР_1 , визнаний постановою слідчого від 01.12.2024 р. речовим доказом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що вилучений автомобіль має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, є речовим доказом. Крім того, автомобіль необхідний для забезпечення проведення експертизи його технічного стану, проведення слідчого експерименту, транспортно-расологічної експертизи, судової автотехнічної експертизи, інших експертиз, в яких виникне потреба.

ОСОБА_8 який є користувачем автомобіля, в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд клопотання у його відсутність. Не заперечував проти накладення арешту та просив повернути автомобіль на відповідальне зберігання.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 частини другої ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям , зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст. 170 КПК України).

Так, за приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить в тому числі арешт майна, застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 4) можливість спеціальної конфіскації майна; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого і третіх осіб.

В разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує наймеш обтяжливий спосіб арешту майна.

Будь-яке втручання з боку представників влади в безперешкодне користування особою своїм майном повинне бути «законним». Представники органів державної влади мають право контролювати використання майна лише на підставі законів. Таке втручання має бути законним і не свавільним («Фрізен гроти Російської Федерації» від 24 березня 2005 р., «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 1905 р., «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 р. та н.). У справі «Ісмаілов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня/2008 р.) ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі.

Як вбачається з наданих суду матеріалів СВ Нікопольським РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001466 за ч.1 ст. 286-1 КК України, за фактом скоєння ДТП внаслідок якого пасажир ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Так, під час огляду місця події ДТП проведеного 01.12.2024 р. автомобіль марки «ChevroletAveo» д.н.з НОМЕР_1 , на якому було виявлено пошкодження переднього бампера, капота, решітки радіатора, лобове скло, дах, переднє ліве та праве крило, передні ліві та праві дверцята, які перешкоджають його подальшій експлуатації відповідно до правил ПДР і які усувати до проведення експертиз заборонено.

Слідчий суддя вважає доведеним ту обставину, що злочин був вчинений і є обґрунтовані підстави вважати, що вилучений під час огляду автомобіль є доказом такого злочину, який відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки цей доказ зберіг на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

Об`єктивно існує загроза приховування, перетворення речового доказу, оскільки на сьогодні не проведенні всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження зазначеного транспортного засобу, а власник вилученого транспортного засобу, який є безпосереднім учасником ДТП може у будь-який час його відчужити, знищити сліди злочину. Крім того, потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження та може звернутись з позовом в межах кримінального провадження про відшкодування завданих збитків, а автомобіль може бути використаний в якості забезпечення стягнення завданої шкоди.

Отже матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль марки «ChevroletAveo» д.н.з НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і інтереси власника та володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки проведення експертних досліджень безпосереднього потрібен вказаний транспортний засіб та арешт майна носить тимчасовий характер.

Тому, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіль марки «ChevroletAveo» д.н.з НОМЕР_1 , на нього необхідно накласти арешт, шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування.

Відповідно до ст. 100 КПК України на стадії до судового розслідування зберігання речових доказів, які вилучені слідчим прокурором, здійснюється стороною обвинувачення у порядку встановленому КМУ.

Таким чином клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001466 - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Chevrolet Aveo» д.н.з НОМЕР_1 ,VIN- НОМЕР_2 ,який належить гр. ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і який перебував під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, шляхом заборони його відчуження, розпорядження, використання.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1