ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1328/24

Провадження № 11-кп/820/301/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000471, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2023 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Дунаєцького районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дунаєцького районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 задоволено.

Продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 20 лютого 2025 включно, без визначення застави.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд вважав, що обвинувачена, розуміючи про тяжкість покарання, яке їй загрожує може переховуватись від суду. Також наявний ризик впливу на свідків, оскільки на даній стадії процесу не допитані свідки. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що в обвинувальному акті зазначається про діяльність злочинної організації, яка була поширена в декількох областях України та за межами території України.

Стосовно твердження обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу за станом здоров`я, то суд вказав, що в наданій виписці із медичної карти наведені рекомендації про диспансерний облік, можливість надання їй медичної допомоги на базі Чортківської міської медичної частини № 26 або територіальному закладі охорони здоров`я МОЗ України, та повідомлено про те, що ув`язнені мають право на обстеження у приватних лабораторіях згідно спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я від 10.01.2012 № 239/5/104. В даній виписці відсутня інформація про те, що обвинувачена не може утримуватися в умовах вказаної установи. Надана позитивна характеристика та довідка про стягнення та заохочення також не спростовують наведених вище ризиків.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, обвинувачена подала апеляційну скаргу та просить скасувати її та постановити нову, якою застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків за місцем реєстрації або місцем проживання.

Свої вимоги аргументує тим, що вона не може перебувати під вартою за станом здоров`я.

Вказує, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стороною обвинувачення вказані в клопотанні, а саме ризик спотворення доказів є неможливим, так як докази зберігаються в порядку ст.100 КПК; ризик тиску на свідків неможливий при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та подовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний обвинуваченій раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, суд дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків належним чином.

Не є підставою для пом`якшення запобіжного заходу наявність у обвинуваченої хвороби та необхідність у лікуванні, оскільки вказані обставини не позбавляють її можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу у місцях тримання під вартою.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченої шляхом продовження останній найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року, якою ОСОБА_6 обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 20 лютого 2025 року включно, без визначення застави залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3