Справа № 686/3449/25
Провадження № 1-кс/686/1546/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Хмельницькому клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000310 від 27.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

11.02.2025 начальник відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно з позбавленням права розпорядження та відчуження, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000310, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом (розпорядженням) начальника виробничого підрозділу локомотивне депо «Гречани» про переведення на іншу роботу №130/ос від 19.07.2018 ОСОБА_5 призначено на посаду помічника машиніста тепловоза.

Відповідно до робочої інструкції помічника машиніста (МВРС), затвердженої начальником виробничого підрозділу локомотивне депо «Гречани» 14.04.2019, помічник машиніста ОСОБА_5 несе відповідальність за забезпечення достовірності заповнення облікових документів та виконання вимог цієї Інструкції.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, внаслідок вчинення яких спричинив АТ «Укрзалізниця» майнову шкоду на загальну суму 658 500,00 гривень.

28 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Представником потерпілого АТ «Укрзалізниця в порядку ч. 1 ст. 128 КПК України 30.01.2025 до органу досудового розслідування слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, в рамках кримінального провадження № 0000310 від 27.01.2025 подано цивільний позов про відшкодування завданої підозрюваним ОСОБА_5 майнової шкоди АТ «Укрзалізниця».

На даний час необхідність накладення арешту на майно викликана наслідками, спричиненими кримінальним правопорушенням, у вигляді майнової шкоди в розмірі 658 500,00 гривень, яка не відшкодована підозрюваним.

Органом досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з державного земельного кадастру підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :08:002:0078, площею 0.5700 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Окрім цього, встановлено, що відповідно до інформації з державного земельного кадастру підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності в частині 1/3 належить земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0234, площею 1.8200 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У зв`язку із указаними обставинами, слідчий просить суд накласти арешт на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчий у судове засідання не з`явився, у своєму клопотанні просив проводити судовий розгляд клопотання без його участі та без участі власника майна. Вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання подане з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, для запобігання спробам відчуження указаного майна або вжиття підозрюваним інших заходів, які зашкодять досудовому розслідуванню кримінального провадження, слідчий суддя уважає за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню із наступних підстав.

Слідчим відділом Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № №0000310, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до пунктів 1, 2 ,5 ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

30.01.2025 представником потерпілого АТ «Укрзалізниця» до слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, в рамках кримінального провадження № 0000310 від 27.01.2025, подано цивільний позов про відшкодування завданої підозрюваним ОСОБА_5 майнової шкоди АТ «Укрзалізниця».

Як вбачається із інформації з державного земельного кадастру підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :08:002:0078, площею 0.5700 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, остання на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Окрім того, відповідно до інформації з державного земельного кадастру підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності в частині 1/3 належить земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0234, площею 1.8200 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження автомобіля, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки це може забезпечити відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, у якому підозрюється його власник та стороною обвинувачення доведено наявність підстав для накладення арешту. Із врахуванням того, що указане майно не було тимчасово вилученим, а також з метою попередження можливого відчуження указаного майна з боку підозрюваного, суд дійшов до висновку про необхідність розгляду указаного клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Також, на думку слідчого судді, для забезпечення цивільного позову достатнім буде найменш обтяжливий спосіб арешту, а саме, у вигляді заборони відчуження та розпорядження земельними ділянками. Застосування саме такого способу арешту спрямоване на збереження майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим та не суперечить загальним засадам володіння особою майном.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно із позбавленням права відчуження, а саме на:

-земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0234, площею 1.8200 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на праві спільної часткової приватної власності в частині 1/3 належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

-земельну ділянку з кадастровим номером :08:002:0078, площею 0.5700 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя