Провадження № 1-кп/638/380/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

з участю представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

з участю захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

з участю обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_5 , про призначення комплексної судової медично-автотехнічної експертизи, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про призначення комплексної судової медично-автотехнічної експертизи та автотехнічної експертизи. Зазначені експертизи необхідні стороні захисту для уточнення фактичних даних, отриманих в ході судового слідства та з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки під час проведення на досудовому розслідуванні відповідних експертиз, комісією не в повному обсязі була надана експертна оцінки обставинам виникнення ДТП.

В судовому засіданні прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки питання, які поставлені у клопотанні про призначення експертизи не мають відношення до суті справи та пред`явленому обвинуваченню.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 , який приймав участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення заявленого клопотання, оскільки вказане клопотання є безпідставним. Питання, які приведені в експертизі спростовуються показаннями свідків. Висновки експерта не змінять результатів експертиз, які вже проведені.

Суд, дослідивши вказане клопотання та матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Згідно частини 1 статті 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до статті 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

До ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі. Після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Згідно з частиною 1 статті 22 КПК України,кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом.

Стаття 6 Конвенції про захист права людини і основоположних свобод 1950 року (Далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Протоколу №7 ст.ст. 2, 4, 6до Конвенції» проголошує принцип верховенства права та поняття справедливого судового розгляду.

Найбільш важливим серед принципів п.1 ст.6 є принцип рівності можливості.

Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Ноймайстер проти Австрії»(1968) кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості та жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.

Європейський суд з прав людини визнав порушення ст. 6 у випадках, коли національні суди ухвалювали рішення, коли було відмовлено у можливості представити певні докази «Жійзельс проти Бельгії» (1997) та «Мантованеллі проти Франції» (1997), зокрема, висновки експертів «Бьоніш проти Австрії» (п.32 рішення від 6 травня 1985 року).

Ключовим у принципі рівних можливостей є те, що суди мають довести готовність забезпечувати ефективне здійснення гарантованих у ст.6 прав.

Наведені положення Конвенції та практика Європейського суду, що відповідно до ст.. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-1V «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.

У відповідності до п.1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Додатковою є експертиза, під час якої для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріали (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Згідно п.2 вищевказаної постанови неприпустимо призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Вивчивши подане клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність проведення повторної експертизи, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до наданих до суду матеріалів, судом встановлено наступні обставини.

Так Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України та ХОБСМЕ виконувались первинні експертні дослідження в межах кримінального провадження, за результатами яких надано наступні експерті висновки:

- висновок судової автотехнічної експертизи №7/90СЕ-20 від 18.02.2020 року;

- висновок судово-медичної експертизи №12-17/539-А/19 від 26.02.2020 року;

- висновок комісійної експертизи №08-107/2020/7/560КПСЕ-20 від 18.05.2020 року;

- висновок судової медико-криміналістичної експертизи №17-113-МК/20 від 12.05.2020 року;

- висновок судової автотехнічної експертизи №7/903/904 СЕ-20 від 24.06.2020 року.

В рамках даних експертиз експертами надано повно і всебічно відповіді на всі поставлені перед ними питання, а також сформовано висновки, в яких експерти, виходячи з наданого їм об`єму вихідних даних дорожньо-транспортної події надали висновки. Протиріч дані висновки не містять.

В ході досудового розслідування клопотання захисту про проведення додаткових експертиз не заявлялись.

Висновки експерта, щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень, обставин наїзду на пішохода чи відсутності даних щодо наїзду пішохода, механічні пошкодження автомобіля, можуть бути оцінені судом лише в нарадчій кімнаті і не є обставиною для проведення повторних експертиз.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для проведення комплексної судової медично-автотехнічної та автотехнічної експертиз, так як ступінь обґрунтованості висновків попередніх експертиз такого виду достатній на думку суду, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення проведення цих експертиз судом не встановлено.

Також суд зазначає, що вказане клопотання сторони захисту є безпідставним, більшість питань, які поставлені, не стосуються даного кримінального провадження, а також вказане клопотання захисту вказує на затягування розгляду справи, оскільки під час досудового розслідування слідчим було призначено, а експертами було проведено відповідні експертизи, а підстав, які б викликали сумнів в правильності висновків експерта, суду не приведено.

Керуючись ст. ст. 242, 332, 363, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про призначення комплексної судової медично-автотехнічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 18.03.2025 року.

Головуючий суддя: