Справа № 569/4589/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про приведення вироків суду у відповідність до вимог закону відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про приведення вироків суду відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону у зв`язку з усуненням караності діяння.

В обґрунтування клопотання зазначає, що вироком від 13.09.2022 р. у справі № 569/4322/21 Рівненський міський суд ухвалив визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді встановлення 80 (вісімдесят) годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 14.10.2022 та не був виконаний повністю. Вартість викраденого майна за даним вироком становить 303,32 грн.

Також, вироком від 22.03.2023 р. у справі № 570/908/21 Рівненський районний суд ухвалив визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 призначити шляхом часткового складення покарань за цим вироком та за вироком Рівненського міського суду від 13.09.2022 р. із застосуванням положень ст. 72 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці 6 днів. Вказаний вирок набув законної сили 21.04.2023 р. Вартість викраденого майна за вироком становить 567,00 грн.

Крім того, вироком від 13.02.2024 р. у справі № 569/15999/21 Рівненський міський суд ухвалив визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України із врахуванням вироку Рівненського районного суду від 22.03.2023 р. призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту. Вирок набрав законної сили 15.03.2024. Вартість викраденого майна за вказаним вироком становить 659,50 грн.

Оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна, встановлених вироками суду не перевищує розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270,00 грн., вказані крадіжки відповідно до ст. 51 КУАП (в редакції ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024) є дрібним викрадення чужого майна шляхом крадіжки та не є кримінальним протиправним діянням на сьогодні, а тому засудженого необхідно звільнити від призначеного за вказаними вироками покарання.

В судовому засіданні захисник своє клопотання підтримав та просив його задоволити.

Прокурор клопотання захисника підтримав, просив на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити негайно засудженого ОСОБА_4 від призначених покарань за вказаними вироками, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Засуджений ОСОБА_4 , який перебуває в державній установі «Рівненський слідчий ізолятор», про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності та просив його задоволити.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 13.09.2022 у справі № 569/4322/21, ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді встановлення 80 (вісімдесят) годин громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безкоштовних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, та відбувати не більш як чотири години в день.

Згідно вказаного вироку суду від 13.09.2023, засуджений вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 18.02.2021 року на суму 303,32 грн.

Також, вироком Рівненського районного суду від 22.03.2023 у справі № 570/908/21 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 призначено шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Рівненського міського суду від 13.09.2022, із застосуванням положень ст. 72 КК України, у виді арешту строком на 3 (три) місяці 6 (шість) днів.

Згідно вироку суду від 22.03.2023, засуджений вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 18.02.2021 року на суму 576,00 грн.

Окрім цього, вироком Рівненського міського суду від 13.02.2024 у справі № 569/15999/21 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України із врахуванням вироку Рівненського районного суду від 22.03.2023 призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 місяців арешту.

За вироком суду від 13.02.2024, засуджений за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно за ч. 2 ст. 185 КК України 10.06.2021 року на суму 659,50 грн.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена законом, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України від 18.07.2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно якого ст.51КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та / або до кримінального процесуального законодавства України, та / або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дрібною крадіжкою вважається викрадення, шахрайство, привласнення чи розтрата чужого майна, вартість якого не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, дія Закону України від 18.07.2024 року №3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024 року, має зворотню дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону, що підтверджено правовим висновком об`єднаної палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року. Так, Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно статті 7 Закону України Про Державний бюджет на 2021 рік прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2021 року становить 2270,00 грн. грн, тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1 135,00 грн. на 2021 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в ч. 2 ст. 51 КУпАП, становить 2270,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 2270 грн. х 50% =1135 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, розмір вартості викраденого майна, за яке настає кримінальна відповідальність у 2021 році за ст. 185, 190, 191 КК України, відтепер становить з 2270 грн. (1135 * 2).

Оскільки вартість викраденого засудженим майна, встановлених вироками суду не перевищує розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2270,00 грн., вказані крадіжки відповідно до ст. 51 КУАП (в редакції ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024) є дрібним викрадення чужого майна шляхом крадіжки та не є кримінальним протиправним діянням на сьогодні, а тому засудженого необхідно звільнити від призначеного за вказаними вироками покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відтак, вчинені ОСОБА_4 правопорушення кваліфікуються як дрібне викрадення чужого майна і відносяться до адміністративних правопорушень за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 були вчинені діяння, кримінальна караність яких усунена законом, а тому клопотання підлягає задоволенню судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про приведення вироків суду відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону у зв`язку з усуненням караності діяння задоволити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , негайно звільнити від покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду від 13.09.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 негайно звільнити від покарання, призначеного вироком Рівненського районного суду від 22.03.2023 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці, у зв`язку з усуненням законом караності діяння. Виключити з резолютивної частини вироку посилання про застосування положень ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_4 негайно звільнити від покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду від 13.02.2024 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту. Виключити з резолютивної частини вироку посилання про застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Рівненського апеляційного суду. У разі подання апеляційної скарги ухвали суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя -