Провадження №1-кп/523/1340/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06.12.2024

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000036 від 22.04.2024, по звинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді начальника кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у званні «старший лейтенант»,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.369 -2 ч.2 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.04.2024, дізнавшись серед кола знайомих про те, що у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 є хвора матір ОСОБА_8 , яка планує отримати групу інвалідності, ОСОБА_6 з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання 20.04.2024 за допомогою месенджера «Signal» з номером телефону НОМЕР_2 , зателефонував до ОСОБА_7 , де в ході телефонної розмови повідомив, що йому відомо про стан здоров`я його матері та при зустрічі повідомить, яким чином можна прискорити отримання останньою групи інвалідності.

Надалі, 20.04.2024 ОСОБА_6 за допомогою месенджера «Whatsapp» надіслав ОСОБА_7 географічні координати місця зустрічі, повідомивши, що очікуватиме останнього в обумовленому місці близько 18:00 години.

Після цього, 20.04.2024 ОСОБА_6 , зустрівшись на зупинці громадського транспорту «Дельта Вільмар» за адресою: с. Нові Біляри, Одеського району Одеської області переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом повідомив ОСОБА_7 , що має впливових знайомих серед медичних співробітників, які вирішують питання щодо отримання статусу інваліда, а також те, що з його допомогою останній зможе припинити військову службу в зв`язку з доглядом матері - інваліда.

При цьому ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 , що за надання неправомірної вигоди в розмірі 9000 доларів США зможе вплинути на знайомих медичних працівників та посадових осіб медико - соціальної експертизи Одеської області, уповноважених на виконання функцій держави, з метою вирішення питання щодо отримання групи інвалідності його матір`ю, що в свою чергу дасть підставу для відстрочки від мобілізації та розірванням контракту з військовою частиною, в якій проходить службу ОСОБА_7 .

На вказану пропозицію ОСОБА_7 погодився, при цьому розуміючи протиправність дій ОСОБА_6 , 22.04.2024 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяв під контролем на викриття злочинної діяльності.

Надалі, 24.04.2024, близько 18:50 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, прибув на автомобілі марки TOYOTA модель CAMRY, д.н.з. НОМЕР_3 на територію пакувального майданчику торгово-розважального центру «Рив`єра», що за адресою: м. Одеса, вул. Південна дорога, 101 А, де зустрівся із ОСОБА_7 , після чого одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 9000 доларів США, що (станом на 24.04.2024, згідно офіційного курсу НБУ, становило 356274 грн) за здійснення впливу на знайомих медичних працівників та посадових осіб медико - соціальної експертизи Одеської області, уповноважених на виконання функцій держави, щодо отримання позитивного рішення про визнання матері ОСОБА_7 - ОСОБА_8 інвалідом другої групи, що дасть в подальшому змогу ОСОБА_7 отримати відстрочку та звільнитись з військової служби.

Безпосередньо після отримання зазначеної неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_6 було викрито та припинено співробітниками правоохоронних органів, після чого останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

При допиті обвинувачений ОСОБА_6 , надав суду наступні покази, що дійсно на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді начальника кінологічної служби «Південний» до нього звернулись знайомі з проханням допомогти, вирішити питання по інвалідності. Він назвав суму 9 тисяч доларів США. Як зробити інвалідність та отримати такі документи, на самому ділі він не знав, про таку схему прочитав в інтернеті та вирішив спробувати так заробити. Мав на меті покористуватись грошима заявника та повернути їх, однак був затриманий правоохороними органами. Про скоєне щиро кається. Зробив пожертву у вигляді автомобіля на користь ЗСУ.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_9 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 369-2 КК України - як, одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ч. 2 ст. 369-2 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечного діяння, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діяння.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_9 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачений ОСОБА_9 , за формою вини, ступенем тяжкості вчинив необережний нетяжкий злочин.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудною, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ч. 1 ст. 19 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами а також ту обставину, що ОСОБА_6 , щиро розкаявся у вчинені кримінального правопорушення, та надав суду правдиві покази.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_6 , раніше не судимий, одружений, має дитину, працевлаштований, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як штраф.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - у вигляді застави - скасувати. Заставу внесену в розмірі 75 розмірів прижиткового мінімума для працездатних осіб в сумі 227 100 ( двісті двадцять сім тисяч сто) - повернути заставодавцю.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 37 106,72 гривень 72 копійок, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 - на користь держави.

Згідно зі ст.174 КПК України, арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.05.2024 року (справа № 947/13837/24, провадження № 1-кс/947/5842/24) - скасувати, у зв`язку з недоцільністю щодо подальшого збереження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 22 061 розмірів неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 375 037 (триста сімдесят п`ять тисяч, тридцять сім) гривень.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 75 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 227 100 (двісті двадцять сім тисяч сто) - скасувати.

Заставу внесену згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, у розмірі 75 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 227 100 ( двісті двадцять сім тисяч сто) - повернути заставодавцю.

Цивільні позов - не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 37 106,72 гривень 72 копійок - на користь держави.

Речові докази по справі а саме: предмет схожий на магазин до пістолета Макарова з серійним номером НОМЕР_4 , споряджений 8 набоями - знищити.

5 купюр номіналом по 100 доларів США з серійними номерами PB44893842L, MF95676551F, PB44893840L, PK08111680H, PB44893841L; 53 купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами MB36993952D; 32 купюри номіналом по 100 доларів США з серійними номерами DB90269654A - знищити.

мобільний телефон в фіолетовому корпусі марки iPhone 14 Pro МАХ 128 gb з сімкартою мобільного оператора Київстар ( НОМЕР_5 ) доступ до якого заблоковано шляхом встановлення паролю - повенути власнику за належністю.

Автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY, д.н.з. НОМЕР_3 - повернути власнику за належністю.

Арешт накладений слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси від 02.05.2024 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апелляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1