Справа № 199/1058/25
ВИРОК

іменем України

17.02.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000039 від 03.11.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командира 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант, раніше судимого:

- 05.07.2018 Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 8 років. Звільнений 14.11.2019 на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково. Невідбутий строк 1 рік 4 місяці 29 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 263 КК України, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим від 17.02.2025

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктами 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», згідно витягу з наказу № 158 командира військової частини (по стройовій частині) від 02.06.2024, молодшого сержанта ОСОБА_3 - командира бойової машини - командира 2 механізованого відділення 3 механізованого зводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, призначено на посаду командира 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу на займаній посаді, молодший сержант ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно положень додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Незважаючи на це, всупереч вищезазначених нормативно-правових норм, військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_3 , будучи обізнаним з діючим законодавством стосовно заборони носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, будучи раніше судимим, вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2018 за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі та звільненим на підставі ст. 81 КК України, із залишеним невідбутим строком відбування покарання 1 рік 4 місяці 29 днів, отже маючи зняту, але не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби на підставі Указу Президента України № 69/2022 «Про Загальну мобілізацію» та проходячи її в посаді командира 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.1, 2.3.2, 13.1, 14.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 (далі - Інструкція № 622), за відсутності обов`язкового дозволу УП ГУНП на зберігання та перевезення територією України та транзит через територію України, вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, основних частин зброї, пристроїв та патронів до них; вибухових матеріалів і речовин тощо, з обов`язковим визначення терміну та здійсненням маркування вибухових матеріалів - вибухових речовин та засобів ініціювання; п. 2 додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, пунктів 9, 14, 15, 17 розділу І та п. 2 розділу Х «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України № 359 від 29.06.2005 (далі - Інструкція №359), відповідно до яких, у разі короткострокового вибуття відповідальної службової особи служби РАО у відрядження, чергову відпустку або на довгострокове лікування стрілецька зброя та боєприпаси, а також облікова документація передаються за актом іншій особі, визначеній наказом командира військової частини, положень Закону України "Про основи національного спротиву", "Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України", "Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України", діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, 02.11.2024, керуючи автомобілем марки «Lada Niva», з номерним знаком НОМЕР_3 , рухаючись в напрямку м. Дніпра, отже перебуваючи поза межами зони бойових дій, бойової обстановки та не під час виконання бойових завдань, зупинившись за потребою на узбіччі в невстановленому органом досудового розслідування місці та час, побачив на землі:

- конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової ручної гранати М-67 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, придатний (для використання за призначенням) для здійснення вибуху;

- запал типу М-213 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та призначений для спорядження ручних гранат типу М-67, придатний (для використання за призначенням) для здійснення вибуху;

- запал типу УДЗ (ударно-дистанційний запал) промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, призначений для спорядження ручних гранат типу РГО, РГН, придатний (для використання за призначенням) для здійснення вибуху, які підняв, тим самим придбав шляхом привласнення знайденого, після чого, утримуючи та транспортуючи безпосередньо при собі, переніс та помістив до обраного ним місця зберігання - в салон автомобіля марки «Lada Niva», з номерним знаком НОМЕР_3 , та в подальшому, продовжуючи керувати вказаним автомобілем, 03.11.2024 приблизно о 01:21 годині, рухаючись вздовж будинку № 131-Д по вул. Каруни в м. Дніпрі, при в`їзді на «Амурський міст», був зупинений співробітниками УПП в Дніпропетровській області, якими в ході поверхневого огляду в салоні автомобіля було виявлено:

- конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової ручної гранати М-67 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, придатний (для використання за призначенням) для здійснення вибуху;

- запал типу М-213 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та призначений для спорядження ручних гранат типу М-67, придатний (для використання за призначенням) для здійснення вибуху;

- запал типу УДЗ (ударно-дистанційний запал) промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, призначений для спорядження ручних гранат типу РГО, РГН, придатний (для використання за призначенням) для здійснення вибуху, які ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу, та які були в той же день вилучені по приїзду слідчо-оперативною групою відділу поліції №1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як такі, що виразились у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

17.02.2025 була укладена угода про визнання винуватості між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до даної угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Розглядаючи в порядку п. 1) ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, вислухавши позицію учасників підготовчого судового провадження, які наполягали на затвердженні судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, цілком розуміє характер його обвинувачення ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість кримінального правопорушення. ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При цьому, відповідно до абз. 5 частини 4 та абз. 2 частини 8 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження в судовому засіданні, переконався, що укладання сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції інкримінованої статті. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено. Угода відповідає вимогам закону і є всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та правильної кваліфікації його умисних дій за ч. 1 ст.263 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вивчивши зміст угоди, обвинувального акту з додатками, заслухавши думки сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та його звільнення на підставі ст. 75 КК України, з покладанням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути витрати, пов`язані із проведенням судових вибухово-технічних експертиз, в сумі 8754 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 90 (дев`яносто) копійок.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду від 17.02.2025 про визнання винуватості між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000039 від 03.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.263 КК України - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17.02.2025 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових вибухово-технічних експертиз в сумі 8754 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 90 (дев`яносто) копійок.

Речові докази (постанови слідчого від 03.11.2024, 22.11.2024, 26.11.2024):

- запал типу УДЗ б/ц-1-89 (ударно-дистанційний запал) промислового виготовлення, запал типу М-213 промислового виготовлення, корпус гранати «М67», вихолощений корпус гранати «Ф-1» без маркувань, ударно-спусковий механізм запалу «НОМЕР_4, два змиви (квитанції з порядковими номерами 13/1994, 14/1994) - знищити.

- оптичний диск DVD-R, білого кольору - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, з урахуванням обмежень прав прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку в апеляційному порядку згідно з положеннями ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1