У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні від судді ОСОБА_3 надійшла усна заява про самовідвід, оскільки він особисто знайомий з обвинуваченим ОСОБА_6 , з яким в період з 2009 по 2010 рік працював юрисконсультом на ДП «Житомирський бронетанковий завод» та до сьогодні перебуває у товариських стосунках. Вказані обставини, на думку судді ОСОБА_3 , можуть викликати в інших учасників судового розгляду сумнів щодо його неупередженості при розгляді даного кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив ту обставину, що він дійсно працював разом із ОСОБА_3 на ДП «Житомирський бронетанковий завод» та підтримував з ним товариські стосунки.

Прокурор вважає, що наявність такої обставини як перебування судді ОСОБА_3 у товариських стосунках із обвинуваченим ОСОБА_6 , є підставою для задоволення самовідводу судді ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, судова колегія вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За приписами з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен бути відведеним від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід (самовідвід), якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини від 24.05.1989 у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Європейський суд з прав людини в п.п. 24-30 рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії» розтлумачив поняття безсторонності суду в тому аспекті, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, зокрема, в демократичному суспільстві суд повинен викликати довіру у громадськості.

У рішенні в справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 Європейський суд з прав людини зазначив, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення самовідводу судді ОСОБА_3 .

На переконання суду, відхилення відводу може сприйматися сторонами як порушення закріпленого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, оскільки суддя ОСОБА_3 у період з 2009 по 2010 рік працював юрисконсультом на ДП «Житомирський бронетанковий завод», підтримував та підтримує з ОСОБА_6 товариські стосунки, що унеможливлює участь судді ОСОБА_3 у розгляді даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 76 КПК України відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказане кримінальне провадження передати до загального відділу Житомирського районного суду Житомирської області для визначення судді автоматизованою системою документообігу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: