Справа № 203/7375/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

власника майна - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0003456, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання слідчого, заявлене у рамках кримінального провадження №0003456, про арешт майна.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити останнє.

Підозрюваний просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

В свою чергу ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 7 ст.236 КПК України передбачено, що під час проведення обшуку слідчий має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.ч.1,2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частинами 1,2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003456, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.10.2024 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.194 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 23.01.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за фактом умисного пошкодження чужого майна загальнонебезпечним способом.

Також 23.01.2025 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 13000 грн.; MacBook Air Model A2337 EMC 3598 FVFKDQN21WFV з коробкою; коробки від телефонів iPhone 6 silver, iPhone 11 Pro silver, iPhone 11 Pro midnight green; а також мобільний телефон iPhone 11 Pro, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 .

В наданому клопотанні слідчий просив накласти арешт на вилучене майно та грошові кошти з метою їх збереження як речових доказів.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що надані до нього матеріали кримінального провадження в достаній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та обгрунтовану підозру у його вчинені ОСОБА_5 .

Також слідчий суддя враховує, що з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, вилучений у підозрюваного мобільний телефон, який згідно його пояснень під час розгляду клопотання належить йому та перебував в його користуванні, може містити в особі відомості про спілкування з потерпілим та можливими співучасниками вчиненого злочину, інформацію у вигляді відео,- аудіо- файлів, щодо підготовки та вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, останній відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України, визнаний такими постановою слідчого від 23.01.2025 року.

З урахуванням вищенаведеного, з метою запобігання ризикам відчуження, переховування або знищення речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого у підозрюваного під час обшуку мобільного телефону.

Стосовно вилучених грошових коштів в сумі 13000 грн. слідчий суддя враховує, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних про те, що за обставинами вчиненого кримінального правопорушення, або іншими обставинами, вказані кошти були здобуті ОСОБА_5 злочинним шляхом.

Крім того, останній офіційно працевлаштований, має постійне джерело доходів, повністю відшкодував потерпілому завдану матеріальну та моральну шкоду. Санкція ч.2 ст.194 КК України не передбачає додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. Передбачені законом підстави для спеціальної конфіскації також відсутні.

Щодо вилученоих коробок від мобільних телефонів та MacBook Air також відсутні відомості та відповідні обгрунтування в клопотанні та під час його розгляду, що останні можуть мати значення для кримінального провадження та використані в якості доказів у ньому.

При цьому, під час розгляду клопотання дружина підозрюваного ОСОБА_6 зазначила, що вилучений в ході обшуку ОСОБА_7 належить їй та використовувався нею та потрібен для подальшого використання для роботи, яку вона виконує дистанційно вдома.

В зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучені грошові кошти, коробки від мобільних телефонів та пристрою MacBook Air, за його необгрунтованістю та безпідставністю в цій частині.

Керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права володіння, розпорядження та користування, на майно, вилучене під час проведення 23 січня 2025 року санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон iPhone 11 Pro, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , яким поміщено до спец.пакету WAR 1377862.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1