Справа № 495/2431/16-к
Номер провадження 1-кп/495/115/2019
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

15 лютого 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

колегіально у складі головуючого судді доповідача ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000265 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_8 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_9 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11

обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_8 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_9 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , був продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, який діє до 17.02.2019 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 заявив клопотання, в якому просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та домашній арешт відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що на даний час розгляд кримінального провадження не завершено. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим вони можуть переховуватись від суду, чим будуть перешкоджати судовому розгляду. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не має.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_12 не заперечував проти продовження запобіжного заходу у відношенні його підзахисних.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтримали думку свого захисника та не заперечував проти продовження їм запобіжного заходу.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою його підзахисному, оскільки вважає його необґрунтованим. У його підзахисного поганий стан здоров`я та він потребує відповідного лікування. Просив змінити запобіжний захід його підзахисному на домашній арешт за місцем мешкання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав думку свого захисника.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та продовження її підзахисному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. По справі вже допитані потерпілий та свідок. Крім того, наразі її підзахисний має на утриманні малолітню дитину, у зв`язку з чим йому потрібно працювати, щоб годувати родину. Просила змінити її підзахисному запобіжний захід з цілодобово домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ст. 383 ч.3 КПК України усі питання, пов`язанні з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою ст. 331 КПК України, судді і присяжні вирішують спільно.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, враховуючи його вік та стан здоров`я, а саме те, що в розпорядженні суду не має висновку експертів про неможливість перебування обвинуваченого в умовах ізоляції та отримувати там відповідного лікування, враховуючи міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не дослідженні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у разі визнання їх винуватими, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, враховуючи їх вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинувачених постійного місця проживання, те, що вони раніше не притягалися до кримінальної відповідальності, вчасно з`являються за викликами до суду, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не дослідженні письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність продовження у відношенні обвинувачених запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено.

Також, на підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_10 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчасно з`являється за викликами до суду, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не дослідженні письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність продовження у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Крім тогобудь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_11 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно до 15.04.2019 року.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, який діє до 15.04.2019 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, який діє до 15.04.2019 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 20.00 години до 05.00 години наступної доби, строком на два місяці, який діє до 15.04.2019 року включно.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: ОСОБА_1