Справа № 569/7/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0002290 від 03.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Олексин, Рівненського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата Збройних Сил України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Азовське, Джанкойського району, Автономної Республіки Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.04.2011 за ч.2 ст. 393, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаються обвинувачені

02 жовтня 2024 року, близько 21 год. 43 хв., ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи в під`їзді № 1, будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, застосували відносно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілих, яке виразилося в тому, що ОСОБА_9 наніс не менше трьох ударів кулаками по голові та тулубу потерпілому ОСОБА_7 , а ОСОБА_10 наніс один удар ногою в область тулуба потерпілому ОСОБА_7 та один удар кулаком в голову потерпілому ОСОБА_8 , після чого відкрито заволоділи речами потерпілих: чоловічою сумкою «Dr. BOND», вартістю 657 гривень 90 копійок, гаманцем «Dr. BOND», вартістю 387 гривень 95 копійок, грошовим коштами в сумі 1500 гривень, документами, що засвідчують особу потерпілого, банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , які належать потерпілому ОСОБА_7 , а також рюкзаком, вартістю 642 гривні 82 копійки, що належить потерпілому ОСОБА_8 .

Відкрито заволодівши майном потерпілих, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно з місця злочину зникли та розпорядились ними на власний розсуд, зокрема в період з 21 год 56 хв 02 жовтня 2024 року по 06 год 26 хв 03 жовтня 2024 року, перебуваючи в магазині «Сім 23 зручний маркет», що за адресою: м. Рівне, проспект Миру, 15, в магазині «Сім 23 зручний маркет», що за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 67, супермаркеті «Фора», що за адресою: м. Рівне, вул. Сагайдачного, 4а, АЗС «WOG», що за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська, 163а, АЗС «УкрНафта», що за адрсеою: м. Рівне, вул. Олега Дудея (Чернишова), 11, АЗС «ОККО», що за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська, 74, АЗС «OLAS», що за адресою: м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, 44а, АЗС «OLAS», що за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська, 370, використовуючи викрадену належну ОСОБА_7 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , здійснили оплату товарів шляхом проведення транзакцій на загальну суму 3270 гривень 70 копійок.

Своїми спільними умисними злочинними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завдали потерпілому ОСОБА_7 фізичної та майнової шкоди у розмірі 5816 гривень 55 копійок, а потерпілому ОСОБА_8 фізичної та майнової шкоди в розмір 642 гривні 82 копійки.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

2. Позиції сторін кримінального провадження

За результатами судового розгляду прокурор ОСОБА_6 підтримала пред`явлене ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачення, зазначила, що дії обвинувачених містять всі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України грабіж, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Вказала, що насильство, що було застосоване до потерпілих, хоч і спричинило легкі тілесні ушкодження, було спрямоване на подолання їхнього опору та забезпечення відкритого заволодіння майном, а використання викраденої банківської картки для здійснення платежів у торгових закладах та на автозаправних станціях міста Рівне підтверджує умисний характер злочину та намагання отримати незаконну вигоду за рахунок потерпілих. Прокурор просила визнати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину не визнав, вказав, що тілесних ушкоджень потерпілим не наносив та їхнім майном не заволодівав, пояснив, що 02.10.2024, у вечірню пору доби, прогулюючись містом разом з ОСОБА_10 помітили потерпілих, які сиділи на проїзній частині та перебували в стані алкогольного сп`яніння. В цілях безпеки вирішили забрати потерпілих з дороги та допомогти дістатися додому, потерпілі не заперечували та повідомили місце проживання. Спочатку вони довели потерпілих до будинку та посадили на паркан, проте вони падали, не могли підвестися, тому вирішили довести їх до під`їзду. В цей час у ОСОБА_10 виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 з приводу того, що ОСОБА_10 розмовляв російською мовою. В ході конфлікту вони штовхалися між собою. Перебуваючи в під`їзді ОСОБА_10 наніс один удар потерпілому ОСОБА_7 , а також один удар кулаком в голову потерпілому ОСОБА_8 . Після чого вони з ОСОБА_10 спокійно вийшли, а потерпілі залишились в під`їзді, будь-яких речей у потерпілих не забирали. Коли вийшли з під`їзду, помітили біля паркану сумку, яку забрав ОСОБА_10 та перевірив її вміст, там були якісь карточки та документи, але які саме йому невідомо. Після цього вони пішли в магазин «СІМ 23», де здійснювали покупки, ОСОБА_10 розраховувався банківською карткою, яку забрав із сумки потерпілих, а він розраховувався карткою, що належала його матері. ОСОБА_10 не передавав йому картку, яку забрав із сумки потерпілих. Обвинувачений вказав, що в той день був одягнений в жилетку та костюм чорного кольору з капюшоном, підтвердив, що на відео з магазинів та автозаправних станцій, де вони з ОСОБА_10 здійснювали покупки, зображений він та ОСОБА_10 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_11 просив ухвалити виправдувальний вирок, у зв`язку із недоведеністю вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину. Свою позицію захисник мотивував тим, що ОСОБА_9 не застосовував фізичного насильства до потерпілих та не викрадав їхнє майно, а також не використовував банківську картку потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні злочину не визнав, заперечив наявність умислу на заволодіння майном потерпілих із застосуванням фізичного насильства та за попередньою змовою з ОСОБА_9 . Суду пояснив, що 02.10.2024, у вечірню пору доби, вони разом з ОСОБА_9 йдучи по вул. Набережній в м.Рівне помітили потерпілих, які знаходились на проїзній частині дороги та перебували в стані алкогольного сп`яніння, падали, намагаючись підняти один одного. У потерпілих помітив рюкзак та невелику сумочку. Він з ОСОБА_9 допомогли потерпілим дійти до будинку за місцем їхнього проживання, та посадили на паркан. Відійшовши декілька метрів, помітили, що потерпілі знову попадали, тому вирішили відвести їх до під`їзду. По дорозі до під`їзду у нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 на ґрунті використання російської мови, потерпілий в грубій формі висловлювався до нього. Під час вказаного конфлікту, знаходячись в під`їзді, він наніс один удар ногою по тулубу потерпілому ОСОБА_7 , та один удар рукою в голову потерпілому ОСОБА_8 , коли той розвернувся та намагався його вдарити. В під`їзді у потерпілих речей не забирав, оскільки у них при собі нічого не було. ОСОБА_9 участі в конфлікті не приймав, тілесних ушкоджень потерпілим не завдавав. Коли вийшли з під`їзду, біля будинку помітили рюкзак та сумочку, зрозумів, що це речі, які залишили потерпілі. Перевіривши вміст сумки, виявив документи та банківські картки, документи викинув, а банківську картку та сумку забрав з собою. Після чого з ОСОБА_9 пішли до магазину «СІМ 23», де розраховувався викраденою карткою. Вказану картку ОСОБА_9 не передавав. Сумку та картку викинув, коли вийшов з магазину. Обвинувачений підтвердив, що на відео з магазинів та автозаправних станцій зображений він та ОСОБА_9 . Вважає, що потерпілі можуть його оговорювати, оскільки знаходились в стані алкогольного сп`яніння.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_12 вказала, що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину не доведена належними та допустимими доказами, зокрема не доведена попередня змова з ОСОБА_9 на вчинення відкритого викрадення майна з застосуванням фізичного насильства, наголосила на тому, що ОСОБА_10 застосував до потерпілого ОСОБА_7 насильство в ході конфлікту, який виник на ґрунті використання обвинуваченим російської мови, а не з метою заволодіння майном потерпілих. З огляду на викладене, захисник просила перекваліфікувати дії ОСОБА_10 на заподіяння легкого тілесного ушкодження (ч.1 ст. 125 КК України) та крадіжку (ч.1 ст. 185 КК України), призначивши покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі.

3. Мотиви суду і докази на підтвердження встановлених судом обставин

За змістом ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вину не визнали, суд дійшов висновку, що їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за фактичних обставин, викладених у вироку, повністю підтверджується дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 02.10.2024, близько 22 год, він разом братом ОСОБА_8 повертались додому за адресою: АДРЕСА_3 . Брат зайшов в під`їзд перший, а він слідом за ним. Заходячи в під`їзд, відчув удар в голову, від якого впав на підлогу та відразу отримав ще декілька ударів по тілу. Одночасно брату теж було нанесено декілька ударів в обличчя. Підтвердив, що обвинувачені спільно наносили йому та брату тілесні ушкодження, а один із нападників зірвав сумку з його плеча, в якій знаходились гаманець з грошовими коштами в сумі 1500 гривень, паспорт, посвідчення водія, техпаспорт на автомобіль, банківські картки. В під`їзді при вході автоматично вмикається світло, тому добре розгледів обличчя нападників, роздивився в чому вони були одягнені. Один був одягнений в темний одяг, куртку чи пусер, на голові був капюшон, а інший в світлу кофту, фіолетового кольору. В ході досудового розслідування впізнав нападників. В суді категорично стверджував, що саме обвинувачені заволоділи його майном із застосуванням фізичного насильства. Заперечив наявність конфлікту з ОСОБА_10 з приводу використання обвинуваченим російської мови. Зазначив, що в під`їзді ведеться відеоспостереження, а тому подія злочину зафіксована на відео, яке долучено до матеріалів кримінального провадження. Вказав, що відразу після нападу були здійсненні транзакції з використанням викраденої банківської картки шляхом розрахунку в торгівельних закладах. З ним проводився слідчий експеримент, під час якого детально відтворив обставини нападу. Внаслідок злочину йому та брату заподіяно майнову шкоду в розмірі близько 12 (дванадцяти) тисяч гривень, при призначенні покарання покликався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив показання потерпілого ОСОБА_7 в частині часу, місця, способу вчиненого відносно нього злочину, суду пояснив, що вони з братом, у вечірню пору доби поверталися додому, заходячи в під`їзд, він йшов перший, а брат позаду. Відчув як хтось впав йому на ноги, повернувся та помітив, що це був брат. Один із нападників завдавав тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наносячи удари по тілу, а інший нападник завдав йому удар кулаком в обличчя. В під`їзді горіло світло, тому нападників він бачив, вказав, що це були саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які разом завдавали йому та братові тілесні ушкодження та заволоділи їхнім майном, в брата зірвали з плеча сумку, а в нього забрали рюкзак. Заперечив наявність конфлікту з обвинуваченими, оскільки до вказаних подій не був знайомий з ними, напад стався раптово. Злочином заподіяно шкоду, яку вони з братом оцінили в розмірі 12 (дванадцяти) тисяч гривень, цивільний позов не заявляв, просив призначити покарання згідно з законом.

Показання потерпілих об`єктивно узгоджуються між собою та з іншими доказами, не мають суперечностей, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а тому суд оцінює їх як достовірні та правдиві.

Крім показань потерпілих, вина обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується документами, речовими доказами, висновками експертиз.

Відповідно до повідомлення на лінію 102 вбачається, що ОСОБА_7 повідомив, що 02.10.2024, приблизно о 21 год 40 хв, невідома особа в під`їзді нанесла тілесні ушкодження та відкрито заволоділа барсеткою, в якій знаходились документи, грошові кошти та банківські картки.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.10.2024 ОСОБА_7 звернувся в поліцію з заявою про те, що 02.10.2024, близько о 21 год 40 хв, в м.Рівне, вул. Набережна, 14, невідомі особи шляхом вільного доступу здійснили викрадення його барсетки з документами та грошовими коштами.

Згідно з протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.10.2024 ОСОБА_8 звернувся в поліцію з заявою, в якій просив прийняти міри до невідомих осіб, які 02.10.2024, близько о 21 год 20 хв, в м.Рівне, вул. Набережна, спричинили тілесні ушкодження та відкрито заволоділи майном, після чого залишили місце події.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.10.2024 проведено огляд на місці вчинення злочину, в першому під`їзді, будинку АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено пляму речовини бурого кольору, 2 (два) сліди пальців рук. Як вбачається з фототаблиці до вказаного протоколу огляду, на стелі, навпроти вхідних дверей до під`їзду, розміщена відеокамера.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.10.2024 оглянуто прибудинкову територію між будинком АДРЕСА_4 , під час якого виявлено та вилучено належні потерпілому ОСОБА_7 речі: пластикову картку з написом «Псалом 90», візитку «ТАХІ», ID-картку паспорт, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 , 2 (два) сліди пальців рук з посвідчення водія та ID-картки.

Згідно протоколів відібрання біологічних зразків особи для проведення експертизи від 11.11.2024 у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відібрано відбитки папілярних узорів рук.

Як вбачається з протоколів пред`явлення особи для впізнання від 04.10.2024 потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 як особу, яка 02.10.2024, близько 21 год 43 хв, в під`їзді №1, будинку АДРЕСА_3 , спричинила йому тілесні ушкодження, а саме наніс не більше чотирьох ударів в різні частини тіла та зірвав з плеча барсетку, та впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 як особу, яка спричинила тілесні ушкодження, та разом з іншою особою заволоділа його барсеткою.

Як видно з досліджених в судовому засіданні протоколів пред`явлення особи для впізнання від 04.10.2024 потерпілий ОСОБА_8 впізнав обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як осіб, які 02.10.2024, близько 21 год 43 хв, в під`їзді №1, будинку АДРЕСА_3 , спричинила йому та ОСОБА_7 тілесні ушкодження та заволоділи їхнім майном.

Згідно фактичних даних протоколу слідчого експерименту від 10.10.2024 потерпілий ОСОБА_7 на місці вчинення кримінального правопорушення детально відтворив обставини відкритого викрадення майна із застосуванням фізичного насильства.

З метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом був досліджений відеозапис з під`їзду №1, будинку АДРЕСА_3 , наданий потерпілим ОСОБА_7 .

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.

Із відеозапису вбачається, що до під`їзду заходить потерпілий ОСОБА_8 , позаду нього на підлогу падає потерпілий ОСОБА_7 . Відразу до ОСОБА_7 підбігає чоловік, одягнений в чорний одяг, з капюшоном на голові, та наносить удари руками по голові та тулубу, схопивши за сумку, яка висіла на плечі, намагається її зірвати. В цей час інша особа, одягнена у світлі кросівки, кофту світлого кольору, наносить потерпілому ОСОБА_7 , який знаходиться на підлозі, удар ногою по тулубу та удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_8 . Після чого нападники втікають, утримуючи в руках предмет схожий на рюкзак чи сумку. Напад триває близько 10 с (хронологічний період з 21:43: 28 по 21:43: 38).

З відео також вбачається, що потерпілі не вчиняли жодних дій, які могли б бути розцінені обвинуваченими як посягання на їх права та інтереси, а напад був раптовим та несподіваним для потерпілих, обвинувачені відразу почали наносити тілесні ушкодження.

Протоколом огляду відео від 03.10.2024 оглянуто вказаний відеозапис, що міститься на оптичному диску DVD-R.

Як видно з відео кожен з обвинувачених застосовував фізичне насильство відносно потерпілих, їх дії були спільними, взаємодоповнюючими та спрямованими на досягнення злочинного результату, а саме заволодіння майном потерпілих.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини кримінального правопорушення, детально відтворити послідовність подій та конкретизувати поведінку обвинувачених, розмежувати їхні дії в ході нападу на потерпілих, отриманий у встановленому законом порядку, тому є належним та допустимим доказом.

Відповідно до протоколу огляду відео від 10.10.2024 оглянуто відео з камер відеоспостереження з приміщення магазину «СІМ 23», що знаходиться по Проспекту Миру, 15, в м.Рівне, з якого вбачається, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 02.10.2024, в період часу з 21:55:10 по 21:58:45 перебували разом у вказаному магазині та придбавали продукти, здійснюючи розрахунок банківською карткою.

Відповідно до протоколу огляду відео від 10.10.2024 оглянуто відео з камер відеоспостереження з приміщення магазину «СІМ 23», що знаходиться по вул. Соборна, 67, в м.Рівне, з якого вбачається, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 02.10.2024, в період часу з 22:11:04 по 22:13:20 та з 22:46:48 по 22:52:12 перебували разом у вказаному магазині та придбавали продукти, здійснюючи розрахунок банківською карткою.

Відповідно до протоколу огляду відео від 12.10.2024 оглянуто відео з камер відеоспостереження з приміщення магазину «ФОРА», що знаходиться по вул. Сагайдачного, 4а, в м.Рівне, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 02.10.2024, в період часу з 23:30:07 по 23:33:44 перебував у вказаному магазині та придбавав товари, здійснюючи розрахунок банківською карткою.

Відповідно до протоколу огляду відео від 11.10.2024 оглянуто відео з камер відеоспостереження з приміщення АЗС «ОККО», що знаходиться по вул. Дубенська, 74 в м.Рівне, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 03.10.2024, в період часу з 05:35:40 по 05:38:38 перебував у вказаному приміщенні та придбавав товари, здійснюючи розрахунок банківською карткою.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердили, що на вказаних відео зображені вони.

Крім того, як вбачається з протоколів огляду відео від 27.12.2024 за участю обвинувачених та їх захисників, обвинувачені в ході перегляду відео підтверджували, що розраховувались у торгівельних закладах та автозаправних станціях викраденою у потерпілого ОСОБА_7 банківською карткою.

Згідно з протоколом тимчасового доступу від 08.12.2024 здійснено тимчасовий доступ до інформації по банківському рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 , що міститься на оптичному диску.

Відповідно до виписки по банківській карті № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , за період з 20.02.2024 по 05.11.2024 вбачається, що після викрадення банківської картки зафіксовано її використання шляхом оплати за товари в торгівельних закладах та автозаправних станціях м. Рівного, а саме: 02.10.2024 о 21:56:28 на суму 351 гривня 98 копійок в магазині «СІМ 23», що знаходиться по Проспекту Миру, 15, в м.Рівне; 02.10.2024 о 22:13:38 та 22:50:51 на суму 160 гривень 99 копійок та 486 гривень відповідно в магазині «СІМ 23», що знаходиться по вул. Соборна, 67, в м.Рівне; 02.10.2024 о 23:33:25 на суму 486 гривень 83 копійки в магазині «ФОРА», що знаходиться по вул. Сагайдачного, 4а, в м.Рівне; 03.10.2024 о 05:42:01 на суму 138 гривень 90 копійок в приміщенні АЗС «ОККО», що знаходиться по вул. Дубенська, 74, в м.Рівне; 03.10.2024 о 01:34:29 на суму 385 гривень в приміщенні АЗС «WOG», що за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська, 163а; 03.10.2024 о 05:13:19 на суму 489 гривень в приміщенні АЗС «УкрНафта», що за адрсеою: м. Рівне, вул. Олега Дудея (Чернишова), 11; 03.10.2024 о 01:04:01 на суму 364 гривні в приміщенні АЗС «OLAS», що за адресою: м. Рівне, вул. Кулика і Гудачека, 44а; 03.10.2024 о 06:26:24 на суму 408 гривень в приміщенні АЗС «OLAS», що за адресою: м. Рівне, вул. Дубенська, 370.

Надаючи оцінку оглянутим відеозаписам в сукупності з відомостями щодо руху коштів по банківській картці судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після вчинення нападу на потерпілих та заволодіння їхнім майном, здійснювали розрахунки викраденою банківською карткою, яка належить потерпілому ОСОБА_7 .

Вказані протоколи слідчих та процесуальних дій, документи та речові докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні отримані в порядку передбаченому КПК України. Відомості які містяться у зазначених документах прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення та мотиви злочину, а також осіб, що його вчинили. При цьому, надані у ході судового розгляду показання потерпілих кореспондуються з даними відображеними у вказаних документах та узгоджуються між собою.

Згідно висновків судово-медичної експертизи № 785 від 04.10.2024 у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: поверхневе садно в лобній ділянці голови справа від центру, поверхневе садно в лівій лобно-скроневій ділянці голови на межі з волосистою частиною, синець навколо правого ліктьового суглобу з наявністю на фону поодиноких поверхневих саден. Враховуючи вид, характер та локалізацію ушкоджень, в сукупності, свідчать про те , що вони виникли від не менше як трьох травматичних дій тупого предмету, контактуюча поверхня яких була обмеженою. Такими предметами могли бути рука, нога людини чи інші тупі предмети. Множинність, характер та локалізація ушкоджень, у своїй сукупності не властиві для виникнення їх внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину (з прискоренням чи без такого). Дані тілесні ушкодження, як кожне окремо, так і своїй сукупності відносяться до категорії легких.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 784 від 04.10.2024 у потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: поверхневе садно на правій щоці по центру, синець з поверхневим садном на верхній повіці правого ока, поверхневе садно по зовнішній поверхні в проекції лівого плечового суглобу, поверхневе садно навколо лівого ліктьового суглобу, поверхневе садно в нижній третині лівого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні, синець навколо правового ліктьового суглобу, поверхневе садно по зовнішній поверхні в проекції лівого колінного суглобу, поверхневе садно по передній поверхні в проекції правого колінного суглобу. Враховуючи вид, характер та локалізацію ушкоджень, в сукупності, свідчать про те, що вони виникли від не менше як восьми травматичних дій тупого предмету, контактуюча поверхня яких була обмеженою. Такими предметами могли бути рука, нога людини чи інші тупі предмети. Множинність, характер та локалізація ушкоджень, у своїй сукупності не властиві для виникнення їх внаслідок падіння з висоти власного зросту на площину (з прискоренням чи без такого). Дані тілесні ушкодження, як кожне окремо, так і своїй сукупності відносяться до категорії легких.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-24/12414 ТВ від 17.10.2024 ринкова вартість чоловічої сумки «Dr. BOND» станом на 02.10.2024 становила 657 гривень 90 копійок.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-24/12415 від 16.10.2024 ринкова вартість чоловічого гаманця чорного кольору торгового бренду «Dr. BOND» станом на 02.10.2024 становила 378 гривень 95 копійок.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-24/12410 від 23.10.2024 ринкова вартість рюкзака станом на 02.10.2024 могла становити 642 гривні 82 копійки.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/118-24/13688-Д від 15.11.2024 2 (два) сліди пальців рук, найбільшими розмірами 31,5х28,5 мм, 31,5х30,5 мм, на двох липких стрічках, що були вилучені 03.10.2024 під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили); 2 (два) сліди пальців рук, найбільшими розмірами 16,5х27,5 мм, 17х25 мм, на двох липких стрічках, що були вилучені 03.10.2024 під час проведення огляду місця події за адресою вул. Шевченка, 54 в м.Рівне, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), що їх залишила (залишили).

З дослідженого висновку експерта № СЕ-19/118-24/14302-Д від 18.11.2024 вбачається, що 2 (два) сліди пальців рук, найбільшими розмірами 16,5х27,5 мм, 17х25 мм, на двох липких стрічках, що були вилучені 03.10.2024 під час проведення огляду місця події за адресою вул. Шевченка, 54 в м.Рівне, відповідно залишені безіменним та великим пальцями лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 2 (два) сліди пальців рук, найбільшими розмірами 31,5х28,5 мм, 31,5х30,5 мм, на двох липких стрічках, що були вилучені 03.10.2024 під час проведення огляду місця події за адресою вул. Набережна, 14 в м.Рівне, відповідно залишені великим пальцем лівої руки та великим пальцем правої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначені висновки експертиз суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Дослідивши усі надані стороною обвинувачення докази, надавши кожному з них належну оцінку в аспекті ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості, достовірності та їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поза розумним сумнівом у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

4. Підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованим

Формулюючи обвинувачення сторона обвинувачення вважала доведеним те, що в ході нападу ОСОБА_8 було нанесено не менше восьми ударів руками та ногами в область голови та інших частин тіла, внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді поверхневого садна на правій щоці по центру, синця з поверхневим садном на верхній повіці правого ока, поверхневого садна по зовнішній поверхні в проекції лівого плечового суглобу, поверхневого садна навколо лівого ліктьового суглобу, поверхневого садна в нижній третині лівого передпліччя по задньо-зовнішній поверхні, синця навколо правого ліктьового суглобу, поверхневого садна по зовнішній поверхні в проекції лівого колінного суглобу, поверхневого садна по передній поверхні в проекції правого колінного суглобу.

З дослідженого судом відеозапису з місця вчинення злочину встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар кулаком в голову. Допитаний потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що йому було нанесено лише один удар в голову.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про необхідність виключення з обвинувачення посилання про те, що потерпілому ОСОБА_8 нанесено не менше восьми ударів, внаслідок чого він отримав відповідні тілесні ушкодження.

Разом з тим, виключення із обвинувачення вказаних обставин не впливає на загальний висновок про винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

5. Оцінка доводів сторони захисту

Суд ураховує усталену позицію Верховного Суду щодо того, що для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, аби будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 8 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17).

Щодо вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовилися про спільне його вчинення. Домовленість можлива на стадії готування до злочину, так і у процесі замаху на злочин. Така домовленість може відбутися у будь-якій формі усній, письмовій, у формі конклюдентних дій.

При цьому проста форма співучасті (співвиконавство) передбачає, що декілька осіб, діючи спільно, є безпосередніми виконавцями кримінального правопорушення, суб`єктивна сторона якого охоплюється єдиним умислом. Їхні дії можуть мати різний характер та їхні ролі однакові - вони безпосередньо виконують дії, описані в диспозиції статті Особливої частини КК України як ознаки об`єктивної сторони конкретного складу кримінального правопорушення. При цьому злочинні наслідки настають у результаті саме сукупної діяльності співвиконавців і є спільними для них.

Отже, у такому випадку немає розподілу ролей на виконавців, організаторів, підбурювачів і пособників.

Вчинення діяння, яке кваліфікується за ч.4 ст.186 КК України, за ознакою попередньої змовою обома обвинуваченими підтверджується відеозаписом з місця події та показаннями потерпілих, які узгоджується з вказаним відеозаписом.

З відео вбачається, що кожен із співучасників доклав власних зусиль для досягнення злочинного результату. ОСОБА_9 застосував до потерпілого ОСОБА_7 насильство, що не є небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні ударів в голову та по тулубу та заволодів сумкою потерпілого, зірвавши її з плеча, а ОСОБА_10 наніс удар ногою по тулубу потерпілого ОСОБА_7 , та удар кулаком в голову потерпілому ОСОБА_8 .

Діє обвинувачених були взаємодоповнюючими, кожен з них спирався на допомогу та сприяння іншого, діяльність кожного з них була спрямована на вчинення одного і того ж злочинного результату, а саме заволодіння майном потерпілих. В даному випадку не має жодного правового значення роль і функції кожного нападника, немає значення хто вчиняв дії на подолання опору потерпілих, а хто заволодівав майном.

Виходячи з встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність єдиної спільної мети та узгодженості дії обвинувачених, що свідчить про їх попередню домовленість і, що обвинувачені діяли як співучасники вчиненого кримінального правопорушення та без розподілу ролей.

Таким чином, зазначене вище спростовує твердження сторони захисту про непричетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення та про відсутність у діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, як попередня змова на вчинення злочину.

Щодо доводів про застосування насильства не з метою заволодіння майном потерпілих

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника про те, що насильство до потерпілих було застосовано не з метою заволодіння майном, а на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли в коді конфлікту, то суд визнає їх необґрунтованими з таких підстав.

Ознаки суб`єктивної сторони й особливості психічного ставлення обвинувачених встановлюються судом з урахуванням особливостей вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, за встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, на підставі доказів, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

При встановленні вини, суд виходить з аналізу всіх зібраних у справі доказів і сукупності всіх обставин вчиненого діяння, та враховує характер і спосіб його вчинення, інтенсивність і спрямованість протиправного впливу, причини припинення протиправних дій, поведінку винних і потерпілих, що передувала події, їх стосунки.

Суд виходить з оцінки зовнішнього прояву дій обвинувачених під час нападу на потерпілих, та їх дій після вчинення злочину, які свідчать про суб`єктивну сторону в ставленні до скоєного і, на думку суду, є безперечним підтвердженням наявності у них умислу на відкрите заволодіння майном потерпілих із застосуванням фізичного насильства.

Про це свідчить спільність дій обвинувачених щодо нанесення тілесних ушкоджень, раптовість нападу, одночасність заподіяння тілесних ушкоджень та заволодіння майном, використання викраденого майна в корисливих цілях, що з очевидністю вказують на наявність мети нападу, а саме заволодіння майном потерпілих, в зв`язку з чим суд розцінює їх дії як грабіж, поєднаний із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілих, та не знаходить підстав для кваліфікації таких дій за ознаками злочинів проти життя та здоров`я особи та таємного викрадення чужого майна.

6. Мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 суд бере до уваги, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №110 від 17.07.2024 ОСОБА_9 визнано таким, що самовільно покинув територію військової частини, за місцем проходження служби характеризується негативно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який є особою, що не має судимості, проте раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього, ставлення до скоєного, яке є демонстрацією зневаги до загальноприйнятих норм і правил поведінки, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_10 виду та розміру покарання, суд враховує його особу, а саме його вік, відсутність стійких соціальних зв`язків та небажання займатися суспільно-корисною діяльністю, його ставлення до вчиненого, бере до уваги, що він раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Автозаводського районного суду м Кременчука Полтавської області від 05.04.2011 за ч.2 ст. 393, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний злочин в умовах воєнного стану.

Суд беручи до уваги зазначені обставини, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 не можливе без ізоляції від суспільства і міру покарання слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та запобіганню скоєнню ними нових кримінальних правопорушень.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 8356 гривень 95 копійок.

З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 витрати на проведення судових експертиз у сумі 8356 гривень 95 копійок підлягають стягненню з обвинувачених.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує долю речових доказів наступним чином:

- DVD-R - диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення магазину «СІМ 23», що знаходиться по Проспекту Миру, 15 в м.Рівне; DVD-R - диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення магазину «СІМ 23», що знаходиться по вул. Соборна, 67 в м.Рівне; DVD-R- диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення магазину «ФОРА», що знаходиться по вул. Сагайдачного, 4а в м.Рівне, DVD-R - диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення АЗС «ОККО», що знаходиться по вул. Дубенська, 74 в м.Рівне; оптичний диск CD-R/DVD-R - диск, на якому міститься інформація по банківському рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 , DVD-R- диск, на якому міститься відеозапис з камери відеоспостереження з під`їзду №1, будинку №14, в м.Рівне, по вул. Набережна - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія № НОМЕР_3 , видане ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «DODG CALIBER», реєстраційний номер НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , візитівку таксі, пластикову картку, на якій надрукована молитва повернути ОСОБА_7 ;

- барсетку чорного кольору без маркувальних позначок, навушники білого кольору, електронну сигарету синього кольору без маркувальних позначок, три презервативи торгового бренду «Дюрекс», сонцезахисні окуляри - повернути ОСОБА_9 .

Згідно з ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 21.02.2025 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.04.2025 включно.

Оскільки обвинуваченим призначається покарання у виді позбавлення волі, яке вони мають відбувати реально, то суд з метою запобігання ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинувачених від суду, вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Зарахувати ОСОБА_9 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 03.10.2024 до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 03.10.2024 до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 8356 (вісім тисяч триста п`ятдесят шість) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 червня 2025 року включно.

Продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 червня 2025 року включно.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

- DVD-R - диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення магазину «СІМ 23», що знаходиться по Проспекту Миру, 15, в м.Рівне; DVD-R - диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення магазину «СІМ 23», що знаходиться по вул. Соборна, 67, в м.Рівне; DVD-R- диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення магазину «ФОРА», що знаходиться по вул. Сагайдачного, 4а в м.Рівне, DVD-R - диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення АЗС «ОККО», що знаходиться по вул. Дубенська, 74, в м.Рівне; оптичний диск CD-R/DVD-R - диск, на якому міститься інформація по банківському рахунку, відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 , DVD-R - диск, на якому міститься відеозапис з камери відеоспостереження з під`їзду №1, будинку АДРЕСА_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія № НОМЕР_3 , видане ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «DODG CALIBER», реєстраційний номер НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , візитівку таксі, пластикову картку, на якій надрукована молитва повернути ОСОБА_7 ;

- барсетку чорного кольору без маркувальних позначок, навушники білого кольору, електронну сигарету синього кольору без маркувальних позначок, три презервативи торгового бренду «Дюрекс», сонцезахисні окуляри - повернути ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1