Провадження № 1-в/127/1246/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства -

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» у виді 7 років позбавлення волі на підставі вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2024 року.

09.08.2024 року набрав чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП, а саме викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3028,00 грн. (станом на 2024 рік).

Враховуючи викладене, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засуджений ОСОБА_4 просить привести вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2024 у відповідність до вимог чинного законодавства.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , оскільки за ч. 4 ст. 185 КК України сума завданої ОСОБА_4 шкоди 06.05.2024 року становить 4674,15 гривень, тобто перевищує 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 2024 рік. Щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, відповідно до вимог чинного законодавства взагалі не встановлено мінімальної суми необхідної для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до заяви засудженого ОСОБА_4 , він просив суд розглянути клопотання у його відсутність.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч.1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі. Даний вирок 22.10.2024 року набрав законної сили та був звернутий до виконання.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України (далі ПК) визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 1 січня 2024 року становив 3028 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2024 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1514 грн.

Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 3028 грн.

Відповідно до вироку сума заподіяних ОСОБА_4 збитків за ч. 4 ст. 185 КК України становить 4674,15 грн., що станом на день вчинення кримінального правопорушення перевищує граничну вартість майна, за викрадення якого передбачена кримінальна відповідальність, оскільки сума викраденого майна перевищує 3028 грн.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 186 КК України, кримінальна карність вказаного злочину ніяким законом не усунута.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 засуджений за діяння, кримінальна караність якого не усунута, останній не підлягає звільненню від призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2024 року покарання за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186 КК України відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, а тому суд відмовляє в клопотані засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537,539 КПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2024 року у відповідність до вимог чинного законодавства відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя: