Справа № 587/1151/25
УХВАЛА
11 березня 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали подання начальника ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_2 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Краснопільського району, с. Мезенівка, українця, громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , непрацюючого, має статус учасника бойових дій, раніше судимого: 09 вересня 2021 року вироком Краснопільського районного суду Сумської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з наданням іспитового строку тривалістю 2 роки; 29 червня 2023 року вироком Краснопільського районного суду Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки,
Начальник ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 , оскільки під час перебування на профілактичному обліку ОСОБА_3 не довів своє виправлення та залишився бути небезпечним для суспільства, продовжує вести антисоціальний спосіб життя, на неодноразові профілактичні бесіди та попередження з боку органів поліції не реагує, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.
Представник ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області направив до суду заяву про розгляд подання без його участі, подане подання підтримує в повному обсязі, судове засідання просить проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
ОСОБА_3 направив заяву про розгляд справи без його участі, проти продовження адміністративного нагляду не заперечує, судове засідання просить проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 3 п. в Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.
Разом з тим, в процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання.
Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.
Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК України).
Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вироком Краснопільського районного суду Сумської області від 29 червня 2023 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 грудня 2024 року вказаний вирок приведено у відповідність із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ та у зв`язку з тим, що вчинене ним діяння відповідно до вимог цього Закону не є кримінально-караним, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_3 звільнено від покарання у зв`язку з усуненням караності діяння.

Враховуючи викладене, встановлення адміністративного нагляду, а так само звернення уповноважених органів до суду з поданням про встановлення такого нагляду щодо особи, звільненої від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, є нічим іншим, ніж порушенням його прав та безпідставним погіршенням його становища. Обмеження прав ОСОБА_3 , визначених у вказаному поданні, буде порушувати його право на свободу та особисту недоторканність, визначене ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а також право на свободу пересування, гарантоване ст. 33 Конституції України, ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, відтак подання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», Законом України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1