ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6575/24
Провадження № 1-в/210/1077/24
У Х В А Л А

іменем України

30 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 06.12.2023 року угоду від 29 листопада 2023 року про визнання винуватості між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпро ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0001464 від 05.11.2023 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України затверджено. ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 листопада 2023 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Початок строку відбування покарання призначеного ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та затримання засудженого. Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, - виконувати самостійно.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 75 КК України підлягає самостійному виконанню. Строк покарання обвинуваченому обчислювати з часу фактичного затримання - 14.11.2023 року.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2023 року остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років 1 (один) місяць. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 14.11.2023 року. Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.4 ст. 185 КК України, ст. ст. 75, 76 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.

Вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень застосувавши принцип поглинання менш суворого призначеного покарання, більш суворим покаранням призначеного вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2024 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 місяць з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 5 березня 2024 року. На підставі ч. 4 ст. 70, ч.1 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання відбуте частково за попереднім вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2024 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання у вигляді одного року обмеження волі. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбування п`ять років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим призначеним вироком Ленінським районним судом міста Дніпропетровська від 05.03.2024, визначивши до відбування сім років один місяць позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 20 серпня 2024 року. Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк його перебування під вартою в період з 14 листопада 2023 року по 20 серпня 2024 року із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 4 ст. 185 КК України за діяння вчинене 04.10.2023 року, сума матеріального збитку становить 3733,33 гривень.

З вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 06.12.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 4 ст. 185 КК України за діяння вчинене 04.11.2023 року, сума матеріального збитку становить 6500, 00 гривень.

З вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами: 06.04.2023 року, сума матеріального збитку становить 3081,88 гривень; 10.04.2023 року, сума матеріального збитку становить 5957,43 гривень; 18.04.2023 року, сума матеріального збитку становить 608,31 гривень; 19.09.2023 року, сума матеріального збитку становить 5615,20 гривень.

З вироку Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 190 КК України за вчинене діяння 10.11.2023 року, сума матеріального збитку становить 730,00 гривень.

З вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 357 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинене діяння 01.10.2023 року, сума матеріального збитку становить 3029, 90 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2023 на рівні 2684,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2023 рік, становить 1342,00 грн (2684,00 грн *50% = 1342,00 грн.),а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2023 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2684,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом№3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Так, за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 3733,33 гривень, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Крім того, за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 06.12.2023 року ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 6500,00 гривень, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Крім того, за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 4 ст. 186 КК України, яка не підпадає під дію Закону № 3886-IX.

На підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом 18.04.2023 року.

При цьому, за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами: 06.04.2023 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 3081,88 гривень; 10.04.023 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 5957,43 гривень; 19.09.2023 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 5615,20 гривень, кожна з яких перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння за кожним епізодом є кримінально караним.

На підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2024 року за ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 3029,90 гривень, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Крім того, вказаним вище вироком ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 357 КК України, яка не підпадає під дію Закону № 3886-IX.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 06.12.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Початок строку відбування покарання призначеного ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання та затримання засудженого. Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, - виконувати самостійно.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2024 року за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 75 КК України підлягає самостійному виконанню. Строк покарання обвинуваченому обчислювати з часу фактичного затримання - 14.11.2023 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом 18.04.2023 року, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Самарського районного суду Дніпропетровська від 23.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами: 06.0.2023 року, 10.04.2023 року, 19.09.2024 року до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2023 року остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років 1 (один) місяць. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 14.11.2023 року. Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2023 року, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.4 ст. 185 КК України, ст. ст. 75, 76 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05.03.2024 року за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі та за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбування п`ять років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим призначеним вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2024 року, визначивши до відбування сім років один місяць позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з 20 серпня 2024 року. Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк його перебування під вартою в період з 14 листопада 2023 року по 20 серпня 2024 року із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1