Справа № 585/470/19
Номер провадження 1-кп/585/29/25
У Х В А Л А

22 квітня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000997 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Роменського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження № 0000997 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи. В обгрунтування клопотання посилався на те, що відповідно висновку комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 22370-69/22372-68/22373-70 від 31.10.2018 року, враховуючи тілесні ушкодження ОСОБА_8 та пошкодження автомобіля марки AUDI, державний номер НОМЕР_1 , встановлений механізм зіткнення транспортник засобів, більш ймовірно, що гр. ОСОБА_8 знаходився на місці пасажира заднього сидіння. Враховуючи тілесні ушкодження ОСОБА_9 (так зазначено у висновку експертизи) та пошкодження автомобіля, встановлений механізм зіткнення транспортник засобів, більш ймовірно, що гр. ОСОБА_9 (так зазначено у висновку експертизи) знаходився на місці водія автомобіля. Факт знаходження на місці водія його підзахисним заперечується. Зі змісту комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 22370-69/22372-68/22373-70 від 31.10.2018 року вбачається, що він не відповідає вимогам ст. ст. 101,102 КПК України, оскільки не встановлено хто саме перебував за кермом автомобіля на момент ДТП, не надано вичерпної відповіді на питання, яке ставилося перед експертизою, висновок експертизи не обґрунтований дослідницькою частиною, оскільки в ній відсутні методи (методики) дослідження, умови їх застосування, не наведені ілюстрації, додатки та роз`яснення щодо того, в силу яких конкретних даних експерти дійшли висновку, що більш ймовірно, що гр. ОСОБА_8 знаходився на місці пасажира заднього сидіння, а ОСОБА_6 на місця водія. 3 висновку експертизи вбачається, що він обґрунтовуваний лише встановленим механізмом зіткнення транспортник засобів, а характер внутрішніх деталей (елементів) салону автомобіля марки AUDI, механізм контактування з ними ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , експертами фактично не досліджувався. Також експертами не здійснювалось співставлення отриманих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень із контактуючими внутрішніми деталями (елементами) салону автомобіля марки, не проведено детального аналізу та не описано механізму такого контактування, його зв`язку із отриманими кожним із зазначених осіб тілесними ушкодженнями. Висновки експертизи зроблені в ймовірній формі, в той час як така форма висновків є підставою для визнання висновку експертизи в цілому неналежним та недопустимим доказом.

Крім цього, відповідно висновку судово-медичної експертизи №19 від 01.02.2018 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді «забою головного мозку, лінійного перелому скроневої та лобної кісток справа з переходом на передню черепну ямку, синця правого ока, рани виличної ділянки справа, пошкодження коренів 1, 2 зубів верхньої щелепи справа та зліва, грудної клітки - правосторонній пневмоторакс, живота - зачеревної гематоми, гемоперитоніум, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження».

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 95 від 30.03.2018 року ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді «різаної рани тім`яної ділянки голови справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження».

З транспортно-трасологічного дослідження висновку комплексної судово-медичної та судово-автотехнічної експертизи №22370-69/22372-68/22373-70 від 31.10.2018 року вбачається, що під час зіткнення на водія та пасажирів автомобіля AUDI, які знаходились в ньому, діяли сили, що змушували їх переміщуватися у зворотному напрямку - сили F2, відносно вектору ударного вектору ударного навантаження - сили F1, що відображено на відповідному малюнку.

Із наведеного у висновку експертизи вектору дії травмуючих сил вбачається, що по лінії вектору ударного навантаження (сили F1) для водія автомобіля відсутні тверді травмуючі поверхні, оскільки по лінії ударного навантаження знаходиться бокова частина переднього сидіння пасажира та пасажир. Ні сидіння, ні пасажир те мають ознак твердих тупих поверхонь, від контакту з якими у ОСОБА_6 міг утворитись весь комплекс виявлених у нього тілесних ушкоджень.

У той же час, для пасажира, що знаходиться на задньому сидінні, такі травмуючі тверді поверхні наявні, зокрема скло задньої правої двері автомобіля, яке розбите. Матеріалами справи не встановлено, що в результаті зіткнення автомобіля AUDI з нерухомим автомобілем «УАЗ 452 ЛЗК» на скло задньої правої двері автомобіля AUDI діяли будь-які інші сили, ніж сили з середини автомобіля AUDI.

З урахуванням вектору дії травмуючих сил, більш ймовірним є те, що саме ОСОБА_8 знаходився за кермом (на місці водія) у момент ДТП, оскільки він отримав лише тілесні ушкодження у виді «різаної рани тім`яної ділянки голови справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження». Саме такі тілесні ушкодження є більш ймовірними для знаходження на місці водія з огляду на відсутність твердих травмуючих поверхонь по лінії вектору ударного навантаження (сили F1).

Оскільки висновки комплексної судово-медичної та судово-автотехнічної експертизи від 31.10.2018 року зроблені у ймовірній формі, то відсутні підстави для твердження, що саме ОСОБА_10 , а не ОСОБА_8 знаходився за кермом (на місці водія) автомобіля AUDI у момент ДТП. При цьому характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 свідчить про більш ймовірне їх отримання на місці заднього пасажира, а не на місці водія автомобіля. Зазначене наявними у матеріалах справи доказами на даний час «поза розумним сумнівом» не спростовано.

Крім того, постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів в сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Сумській області майора поліції ОСОБА_11 від 22.09.2019 року у кримінальному провадженні призначено комплексну судово-медичну та судово-автотехнічну експертизу.

Відповідно до ч. 7 ст. 69 КПК України у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення експерт невідкладно заявляє клопотання особі, яка призначила експертизу, чи суду, що доручив її проведення, щодо його уточнення або повідомляє про неможливість проведення експертизи за поставленим запитанням або без залучення інших осіб.

Із висновку комплексної судово-медичної та судово-автотехнічної експертизи від 31.10.2018 року вбачається, що експертом проведено не лише автотехнічне, а й транспортно-трасологічне дослідження, тобто експерти вийшли за межі обсягу доручення щодо вирішення поставлених питань, не заявили органу досудового слідства клопотання щодо уточнення змісту та обсягу доручення та самостійно здійснили експертні дослідження, на які постановою органу досудового слідства не уповноважувались.

З урахуванням викладених обставин, висновок комплексної судово-медичної та судово-автотехнічної експертизи №22370-69/22372-68/22373-70 від 31.10.2018 року є сумнівним з огляду на його недостатню обґрунтованість.

Тому вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин у справі має бути призначена комплексна автотехнічна, транспортно-трасологічна та судово-медична експертиза (а.с.46-50).

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що показами свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які є друзями ОСОБА_6 підтверджено, що саме він сідав за кермо автомобіля. Свідки: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтвердили, що діставали ОСОБА_6 з місця водія. Допитані в судовому засіданні експерт Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса ОСОБА_19 та завідувач відділу комісійних судово-медичних експертиз ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_20 , в межах висновку комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 22370-69/22372-68/22373-70 від 31 жовтня 2018 року, щодо ймовірності перебування ОСОБА_6 за кермом, підтвердили, що за кермом був ОСОБА_6 .. Тому вважає, що збирати додаткові докази підстав немає, і це лише призведе до затягування розгляду кримінального провадження. Також зазначив, що захисник хоче встановити взаємодію ОСОБА_6 в внутрішніми деталями автомобіля AUDI у момент ДТП, проте вказане зробити неможливо, оскільки автомобіль був розібраний для забезпечення можливості подальшого проведення біологічної експертизи щодо визначення належності крові певним особам на внутрішніх елементах обшивки автомобіля.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 та призначення комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи заперечував, оскільки вважає це затягуванням розгляду справи. Погодився з доводами прокурора про відсутність підстав для проведення повторної експертизи.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку свого представника.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, дійшов наступного.

Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно ч.1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до п. 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Таким чином, повторна експертиза це окремий вид експертизи, відмінний від первинної експертизи.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Верховний Суд, з метою забезпечення єдності судової практики та запобіганню появі протилежних за змістом судових рішень, визначив правові позиції щодо правильного застосування вимог законодавства щодо призначення експертизи в наступних постановах: (Постанова (ЄДРСР 108262348) Верховного Суду від 29 грудня 2022 року, справа №686/15304/19-ц, провадження №61-11528св22; Постанова (ЄДРСР 96933120) Верховного Суду 21 квітня 2021 року справа №201/15019/14-ц, провадження №61-22773св19).

У зазначених Постановах сформульовано положення про те, що у випадку коли висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше.

Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання.

Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Встановлено, що у кримінальному провадженні проведено комплексну судово-медичну та транспортно-трасологічну експертизу, висновок експертизи № 22370-69/22372-68/22373-70 від 31 жовтня 2018 року долучено до матеріалів кримінального провадження (том 3, а.с. 2-30).

Адвокатом ОСОБА_7 не подано належних і допустимих доказів, переконливих аргументів, які б могли вказувати на неправильність, недоведеність, сумнівність або очевидну неповноту висновку експертизи.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 356 КПК України, за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути допитано у судовому засіданні експерта з питань роз`яснення висновку експертизи.

Допит експерта Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса ОСОБА_19 та завідувача відділу комісійних судово-медичних експертиз ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_20 щодо висновку комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи № 22370-69/22372-68/22373-70 від 31 жовтня 2018 року було здійснено у судовому засіданні під час розгляду справи.

Ненадання експертами відповіді у висновку експертизи на те чи інше питання, що було поставлено експерту, так само, як і надання того чи іншого висновку (відповіді на питання), згідно вимог КПК України, не є наслідком безумовного призначення повторної судової експертизи, а питання щодо винуватості чи невинуватості особи буде вирішено судом у нарадчій кімнаті з наданням оцінки усім доказам у їх сукупності.

Отже, заявлені доводи сторони захисту щодо призначення комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи та неповноти проведеної експертизи № 22370-69/22372-68/22373-70 від 31 жовтня 2018 року, суд не сприймає як підставу для призначення повторної експертизи.

Оцінка показань свідків (експертів), та доказів, в тому числі проведених експертиз, здійснюється судом в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

За таких обставин суд вважає, що заявлене клопотання про призначення комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи є не обґрунтованим, не ґрунтується на положеннях ст. 242, 243 КПК України і у його задоволені слід відмовити.

Керуючись ст. 242 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення комплексної автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24 квітня 2025 року о 08 год. 30 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1