УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №712/3006/25

провадження №1-кс/712/1259/25

17.03.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_5 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні №0000033 від 02.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 02.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява ОСОБА_6 щодо вчинення шахрайських дій громадянином ОСОБА_7 , який заволодів майном сільськогосподарського призначення, яке належить ОСОБА_6 , у результаті чого останньому завдано шкоди у великих розмірах.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показав, що з 2018 року як фізична особа-підприємець займається продажем сільськогосподарської техніки та їх комплектуючих, а саме комбайни, жатки, тощо у м. Підгайці Тернопільської області та має платформу для їх продажу. 12 квітня 2021 року до нього звернувся ОСОБА_7 з приводу придбання комбайна з жатками для збору соняшника марки «Зафрані», для сої марки «Джондір 630F», для: кукурудзи марки «Лімак», ріпаку та транспортного візка. 13 квітня 2021 року ОСОБА_7 приїхав та почали обговорювати умови покупки вказаної техніки, а саме він запропонував через фірму « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЄДРПОУ НОМЕР_1 (лізингова фірма) оформити договір лізингу згідно з яким він вносить 30% на рахунок фірми, а іншу суму мала проплатити вказана компанія.

Також, згідно з клопотанням, досудовим розслідуванням встановлено, що 13 чи 14 квітня 2025 року ОСОБА_7 з невідомою особою чоловічої статі приїхав автомобілем марки ТОЙОТА та разом з ними прибув автомобіль з тралом для перевезення сільськогосподарської техніки. У той же день жодних письмових договорів не вручалось та не підписувалось, а лише ОСОБА_7 залишив розписку про те, що він забрав сільськогосподарську техніку вартістю приблизно 185 000 доларів (на даний час місце знаходження вказаної розписки невідоме). Через 2-3 тижні оплата повинна була здійснена через фірму « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Та у той же день забрав техніку і далі спілкувались по телефону. Оскільки, в обіцяний період оплата не пройшла, а у групі у месенджері, побачив що його жатки виставлені на продаж іншою особою, на що ОСОБА_7 , пояснив що це помилково. Засумнівавшись у правомірності дій ОСОБА_7 , у серпні 2021 року поїхав у Запорізьку область та з поля забрав комбайна « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 2006 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 , жатка не помістилась на вантажний трал, тому не зміг забрати.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 використовував номер мобільного телефону НОМЕР_3 .

Підставами вважати, що вказані документи перебувають у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » є той факт, що абонент отримував телекомунікаційні послуги від даного оператора мобільного зв`язку, в якого відповідно зберігається вся інформація про послуги надані абонентам.

У зв`язку з викладеним вище виникла необхідність отримання тимчасового доступу до інформації та документів, які містять охоронювану законом таємницю, з метою встановлення кола осіб з яким спілкувався потерпілий, а також осіб, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, що можливо виконати лише шляхом проведення моніторингу з`єднань його мобільного телефону, оскільки іншим способом отримати вказані дані неможливо, старший слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судове засідання старший слідчий та прокурор не прибули, згідно з прохальною частиною клопотання просять здійснювати його розгляд без їх участі.

У судове засідання представник особи, у володінні якої перебуває інформація та документи, доступ до яких просить надати старший слідчий для розгляду клопотання не прибув.

На підставі ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Частиною шостою ст. 132 КПК України прямо передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

При цьому ч. 2 вказаної вище статті передбачено вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, серед яких (п. 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; (п. 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже інформація, доступ до якої просить надати слідчий є інформацією, яка захищена законом, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований, а необхідність у ньому має стверджуватись належними доказами.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Між тим, дослідивши клопотання слідчого, а також, матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає, що належним чином не мотивовано необхідність отримання доступу до вказаної інформації, не зазначено, яке саме значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні має інформація, доступ до якої просить надати слідчий та можливість використання як доказів таких відомостей, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації.

Крім того, до клопотання не надано доказів того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовує номер телефону НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з положенням ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та не виконання вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 159-166 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_8