печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2940/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000631 від 28.03.2024.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000631 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що на початку січня 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 в силу його повноважень як голови Підгайцівської сільської ради виник злочинний умисел, спрямований на привласнення бюджетних коштів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах організованою групою, який полягав у створенні та очолені організованої групи, розробленні єдиного спільного злочинного плану, використанні свого службового становища всупереч інтересам служби, умисному заниженні вартості предмету закупівель до 200 тис. грн. з метою уникнення відкритих торгів та участі в них непідконтрольних йому суб`єктів підприємницької діяльності, залученні безпосередніх підконтрольних йому виконавців вчинення злочину, наданні їм вказівок та контролі за їх виконанням, пошуку необхідних осіб для виготовлення проєктно-кошторисної документації та надання послуг з технічного нагляду, а також фактичного виконання робіт на об`єктах, виведення бюджетних коштів, отриманих на відповідні підконтрольні йому рахунки у готівку або на рахунки інших підконтрольних йому суб`єктів підприємницької діяльності.

Так, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, діючи цілеспрямовано, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою привласнення бюджетних коштів шляхом внесення до кошторисної документації та відомостей ресурсів до актів приймання будівельних робіт завищеної вартості транспортування 1 м? щебеню із природного каменю для будівельних робіт за 1 кілометр, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що вчинити вищевказані злочини він самостійно не зможе, вирішив створити та особисто очолити організовану групу.

До складу вказаної групи ОСОБА_5 були залучені головний спеціаліст відділу бухгалтерського обліку та звітності Підгайцівської сільської ради ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ФОП ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ФОП ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У ході досудового розслідування встановлено та документально підтверджено, що з банківського рахунку Підгайцівської сільської ради було переведено бюджетні кошти на банківські рахунки ФОП ОСОБА_7 на загальну суму: 4 766 268,36 грн, з яких відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/103-24/7607-БТ від 27.06.2024 та судової економічної експертизи № СЕ-19/103-24/8794-ЕК від 10.07.2024 було завищено вартість робіт на 2 255 077,83 грн. та ФОП ОСОБА_8 : на загальну суму: 3 390 240,75 грн, з яких відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/103-24/7607-БТ від 27.06.2024 та судової економічної експертизи № СЕ-19/103-24/8794-ЕК від 10.07.2024 було завищено вартість робіт на 2 605 439,1 грн.

Таким чином, загальна сума завданих збитків складає 4 860 516,93 грн., що відповідно до примітки 4 статті 185 Кримінального кодексу України в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та визнається вчиненим в особливо великих розмірах.

20.12.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, інкриміноване вказаній особі, віднесено до категорії особливо тяжкого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно інформаційної довідки № 408897308 від 21.01.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрюваний ОСОБА_7 на праві власності володіє наступними об`єктами нерухомого майна:

- земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:4010, площею 0.12 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228);

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:6092, площею 0.15 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28).

Завданням арешту майна є забезпечення конфіскації майна.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання на об`єкти нерухомого майна, якими на праві власності володіє підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

- земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:4010, площею 0.12 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228), заборонивши відчужувати (в тому числі надавати іншій особі на право користування) та розпоряджатися вказаним майном;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:6092, площею 0.15 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28), заборонивши відчужувати (в тому числі надавати іншій особі на право користування) та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1