Справа № 368/1046/24
провадження № 1-кп/368/95/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000284 від 02.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.2 ст.155 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.2 ст.155 КК України.

.Обвинуваченим заявлено клопотання про відмову від адвоката ОСОБА_4 . Вмотивоване клопотання тим, що між обвинуваченим та захисником немає спільної думки щодо позиції захисту.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки вважає, що це право останнього

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання обвинуваченого про відмову від захисника ОСОБА_4 , так як в справі приймає участь ще один захисник, який присутній в судовому засіданні.

Представник потерпілої проти заявленого клопотання не заперечила, однак пояснила, що в діях обвинуваченого прослідковуються певні дії, які вказують на зловживанням правом на захист, оскільки кожна заміна захисника тягне відкладення судового засідання, що є явним затягуванням розгляду справи.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника потерпілої, позицію обвинуваченого та його захисників адвокатів ОСОБА_4 ОСОБА_5 , прийшов до наступного.

Положеннями частин 1, 3 ст. 20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. У випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.

Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право «захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або, за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника, одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя» (п. 3(с) ст. 6 ЄКПЛ).

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 Кримінального процесуального кодексу забезпечення права на захист віднесено до загальних засад кримінального провадження. Стаття 59 Основного Закону проголошує право кожного на професійну правничу допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 - закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.

Згідно з п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду. Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 р. у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну із головних підвалин справедливого судового розгляду. Це ж зазначив ЄСПЛ і у рішеннях у справах «Яременок проти України», «Шабельник проти України».

Відповідно до приписів ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про відмову від захисника, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 15.11.2012 у справі «Єрохіна проти України» (заява № 12167/04), відповідно до п. 65 якого відмова від гарантованих Конвенцією прав у тій мірі, в якій вона дозволяється, не повинна суперечити жодному важливому суспільному інтересу, має бути встановлена у спосіб, що не допускає двозначності, та супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови. Крім того, перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за статтею 6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки.

Тому враховуючи загальні положення судочинства ( ст. 7 КПК України), а саме: розумність строків та забезпечення права на захист, наявність захисника ОСОБА_5 , який приймав участь також і на досудовому слідстві, суд вважає за необхідне задоволити вказане клопотання. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 48, 49, 52, 55, 369-372 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_6 від захисника ОСОБА_4 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1