ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року

м. Київ

справа № 489/5087/20

провадження № 51-5085 км 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

1. За вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2024 року ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді позбавлення волі:

- за ч. 2 ст. 146 КК - на строк 4 роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК - на строк 5 років;

- за ч. 2 ст. 187 КК - на строк 7 років 2 місяці із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ч. 2 ст. 189 КК - на строк 6 років;

- за ч. 2 ст. 289 КК - на строк 6 років без конфіскації майна.

2. На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

3. Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат, арешту майна та цивільного позову у кримінальному провадженні.

4. Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 15 жовтня 2024 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишив без змін.

5. Суд визнав ОСОБА_7 винуватим у незаконному позбавленні волі людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань; грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб; розбої, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; вимаганні передачі чужого майна (вимаганні), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

6. Як установив суд, у квітні 2020 року, більш точного часу та дати не встановлено, ОСОБА_7 , володіючи наявною у нього інформацію про існування у ОСОБА_8 боргових зобов`язань перед ОСОБА_9 , вирішив незаконно заволодіти грошовими коштами ОСОБА_8 у розмірі 50 000 грн, шляхом вимагання та змовився про спільне вчинення злочину з ОСОБА_10 та невстановленою особою на ім`я

ОСОБА_11 25 квітня 2020 року о 14:47, ОСОБА_7 , діючи із корисливих мотивів та за попередньою змовою з ОСОБА_10 і невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , зателефонував із мобільного телефону (номер НОМЕР_1 ) на мобільний телефон (номер НОМЕР_2 ), що знаходився в користуванні ОСОБА_8 та призначив йому зустріч біля більярдного клубу «Классік» у м. Миколаєві (просп. Корабелів, 1-Б), представившись знайомим ОСОБА_9 , якого потерпілий знав особисто.

8. Того ж дня близько 15:45, ОСОБА_7 , перебуваючи разом із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , прибули на автомобілі ВАЗ-21099, з невстановленим у ході досудового розслідування державним номерним знаком, на зустріч із ОСОБА_8 у заздалегідь обумовлене місце - АДРЕСА_2 та висунули йому вимогу сплатити неіснуючий перед ними борг у розмірі 50 000 грн, під приводом повернення боргу ОСОБА_9 , який не був обізнаний про злочинні наміри цих осіб, почав погрожувати потерпілому заподіянням тілесних ушкоджень та фізичною розправою в разі неотримання ними коштів.

9. Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_7 зателефонував з мобільного телефону ОСОБА_9 , який не був обізнаний про їхні злочинні наміри, та, увімкнувши функцію «гучний зв`язок», запитав чи винен ОСОБА_8 йому гроші, на що той відповів про те, що останній заборгував йому 50 000 грн. Після цього ОСОБА_7 повідомив потерпілому, що тепер він має повернути їм 50 000 грн. Отримавши від потерпілого відмову сплатити гроші, у ОСОБА_7 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_12 , виник злочинний умисел на позбавлення волі ОСОБА_8 , із метою залякати останнього та примусити виплатити кошти.

10. Із цією метою, 25 квітня 2020 року близько 16:00, знаходячись за зазначеною вище адресою ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою, керуючись корисливим мотивом, здійснили щодо ОСОБА_8 психологічний тиск, погрожували негайним заподіянням тілесних ушкоджень та наказали потерпілому, усупереч його волі, сісти на заднє пасажирське сидіння автомобіля ВАЗ-21099, позбавивши його можливості вільно пересуватись.

11. Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на позбавлення особистої свободи ОСОБА_8 , невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який знаходився за кермом автомобіля, сів поруч із потерпілим на заднє пасажирське сидіння та здійснював контроль його рухів та дій, не даючи можливості покинути салон автомобіля.

12. У цей час у ОСОБА_7 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами, вирученими від продажу ювелірних виробів останнього.

13. Із метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , отримавши від потерпілого інформацію про адресу проживання, повезли його до будинку АДРЕСА_3 . Під час руху автомобіля, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 висловили ОСОБА_8 погрози заподіяння тілесних ушкоджень та вимагали у нього 50 000 грн.

14. Дізнавшись від ОСОБА_8 , що він проживає разом із батьками, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , наказали останньому, з метою примусити його закласти в ломбарді ювелірні вироби, що він мав при собі, взяти в квартирі паспорт громадянина України. Побоюючись за своє життя та здоров`я, сприймаючи погрози як реальні, потерпілий підкорився вимогам останніх та прослідував в їх супроводі до квартири АДРЕСА_1 за вказаною адресою, де взяв свій паспорт громадянина України.

15. Надалі, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , діючи узгоджено, впевнившись, що ОСОБА_8 взяв свій паспорт, вийшли із будинку, після чого невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , із застосуванням погроз заподіяння фізичного насильства, взяв потерпілого за руку та силоміць, проти його волі, посадив на заднє пасажирське сидіння автомобіля ВАЗ-21099, який перебував під керуванням ОСОБА_7 , сівши поруч із потерпілим, продовжив контролювати його рухи та дії, позбавивши можливості покинути салон автомобіля та вільно пересуватись.

16. Знаходячись в салоні автомобіля, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , відібрала у потерпілого належний йому мобільний телефон марки «Samsung DUOS» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» НОМЕР_2 та зателефонував з нього на номер телефону «гарячої лінії» АТ КБ «ПриватБанк» для отримання інформації про наявність грошових коштів на банківських рахунках потерпілого. Зрозумівши, що на його рахунках відсутні кошти, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 повезли потерпілого до ломбарду «Гроші тут» («Скарбниця») на просп. Корабелів, 15 у м. Миколаєві, де наказали ОСОБА_8 закласти в ломбарді всі наявні при ньому ювелірні вироби, а виручені грошові кошти передати їм.

17. Побоюючись за своє життя та здоров`я, сприймаючи висловлені на його адресу погрози застосування фізичного насильства, як реальні, ОСОБА_8 , перебуваючи під контролем ОСОБА_7 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_12 , які залишились на подвір`ї чекати потерпілого, зайшов до ломбарду та о 16:57 отримав кредит у сумі 6 000 грн, заклавши під заставу належний йому ланцюг із золота 585 проби, вагою 8,19 грамів, а перстень «печатку» із золота 585 проби, сховав у кишені своїх штанів.

18. Після того як потерпілий вийшов із ломбарду, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , силоміць затягнув потерпілого на заднє пасажирське сидіння автомобіля ВАЗ-21099, за кермом якого знаходився ОСОБА_7 , та сів поруч з потерпілим, де ОСОБА_8 передав отримані в ломбарді 6 000 грн, якими невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 відразу заволоділа.

19. Крім того, продовжуючи вчиняти протиправні дії, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , зрозумівши, що потерпілий заклав лише золотий ланцюг, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 мав при собі золотий перстень, обшукав кишені його штанів та, знайшовши належний останньому перстень «печатку» із золота 585 проби, вартістю 3 878,97 грн, заволодів ним.

20. Маючи намір довести злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів до кінця, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , продовжуючи утримувати ОСОБА_8 проти його волі в салоні автомобіля ВАЗ-21099 повезли потерпілого по вулицям м. Миколаєва та зупинились на вул. Самойловича.

21. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , маючи на меті залякування ОСОБА_8 , тримання його у страху та спонукання до якнайшвидшого повернення неіснуючого перед ними боргу, почали наносити потерпілому тілесні ушкодження по підборіддю, в передпліччя та нижню щелепу справа, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження.

22. Під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , продовжуючи вчиняти злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , обшукав речі потерпілого та знайшов 2 000 грн, які відібрав і відразу передав ОСОБА_7 .

23. Таким чином, 25 квітня 2020 року, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також з погрозами застосування такого насильства, відкрито заволоділи належними ОСОБА_8 майном на загальну суму 11 878,97 грн.

24. У той же час, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись на вул. Самойловича в м. Миколаєві, більш точної адреси не встановлено, висунули ОСОБА_8 вимогу здійснити переказ 3 000 грн на банківську карту банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , встановивши термін виконання цієї вимоги до кінця поточної доби. Отримавши згоду потерпілого, приблизно о 18:00 більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 відпустили його.

25. Таким чином, 25 квітня 2020 року у період приблизно з 16:00 до 18:00, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , в порушення ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, незаконно позбавили волі ОСОБА_8 , чим порушили його право на свободу та особисту недоторканість.

26. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , 25 квітня 2020 року о 21:34, зателефонував потерпілому ОСОБА_8 та повторно висунув незаконну вимогу здійснити переказ 3 000 грн до кінця доби. Під впливом погроз фізичним насильством, а також перебуваючи під психологічним тиском, ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя та здоров`я, 25 квітня 2020 року о 21:54 перерахував за допомогою терміналу АТ КБ «ПриватБанк», розташованого на просп. Корабелів, 14 у м. Миколаєві 3 000 грн на банківську картку № НОМЕР_3 , належну ОСОБА_13 , про що, за допомогою телефонного зв`язку, повідомив ОСОБА_7 .

27. 26 квітня 2020 року о 13:37, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , зателефонував з мобільного телефону (номер НОМЕР_1 ) потерпілому ОСОБА_8 та призначив йому зустріч на вул. Жукова в м. Миколаєві. В той же день потерпілому зателефонував ОСОБА_10 та нагадав про зустріч у вищевказаному місці, на що ОСОБА_8 погодився.

28. 26 квітня 2020 року близько 15:00 год, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_10 , прибувши на зустріч разом із ОСОБА_7 на автомобілі Nissan Kubistar, з державним номерним знаком НОМЕР_4 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вимагання, знаходячись на вул. Жукова в м. Миколаєві, зустрілись з ОСОБА_8 та продовжили вимагати сплати решти суми неіснуючого перед ними боргу в розмірі 40 000 грн, встановивши термін повернення до 05 травня 2020 року.

29. Під час зустрічі потерпілому повернули золотий перстень «печатку» за перерахування суми в 3 000 грн на картку ОСОБА_13 .

30. 05 травня 2020 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , знову зателефонував з мобільного телефону (номер НОМЕР_1 ) потерпілому ОСОБА_8 та призначив останньому зустріч 06 травня 2020 року біля магазину «Україночка» у м. Миколаєві (вул. Китобоїв, 14), на що останній погодився.

31. 06 травня 2020 року близько 16:00, ОСОБА_8 , розуміючи серйозність злочинних намірів ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які телефонували йому в цей день та наполягали на негайній зустрічі, перебуваючи під психологічним тиском, прибув на вимогу останніх до магазину «Україночка», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Китобоїв, 14.

32. Перебуваючи у дворі вказаного будинку 06 травня 2020 року, близько о 16:00, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , продовжили вимагати від ОСОБА_8 сплати неіснуючого перед ними боргу, на що потерпілий повідомив про відсутність у нього коштів. Після чого ОСОБА_10 встановив термін повернення необхідної суми протягом двох годин, почавши разом із ОСОБА_7 висловлювати погрози потерпілому відвезти його за межі міста та заподіяти тяжкі тілесні ушкодження, при цьому ОСОБА_10 наніс удар ОСОБА_8 кулаком у щелепу, який не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

33. Продовжуючи вчиняти протиправні дії щодо ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел повторно незаконно позбавити потерпілого особистої свободи.

34. З цією метою, 06 травня 2020 року близько о 16:00 год, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, перебуваючи на вул. Китобоїв, 14 у м. Миколаєві, здійснили психологічний тиск на потерпілого, погрожуючи негайним заподіянням фізичного насильства в разі непокори, взяли його за руки та силоміць, проти його волі, посадили, на переднє пасажирське сидіння автомобіля Nissan Kubistar, який перебував під керуванням ОСОБА_10 , здійснюючи контроль за його рухами та діями, тим самим позбавивши ОСОБА_8 можливості покинути салон автомобіля та вільно пересуватись.

35. В цей же час у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , а саме грошових коштів, виручених від продажу ювелірних виробів потерпілого.

36. Реалізуючи спільний злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , утримуючи потерпілого проти його волі в автомобілі Nissan Kubistar, який перебував під керуванням ОСОБА_10 , попрямували до ломбарду, з метою примусити ОСОБА_8 закласти ювелірні вироби, які останній мав при собі. Під часу руху транспортного засобу, ОСОБА_7 , перебуваючи на задньому пасажирському сидінні, наніс ОСОБА_8 декілька ударів рукою по голові, які не є небезпечними для життя та здоров`я.

37. Прибувши 06 травня 2020 року близько 16:20, до ломбарду «Гроші тут» («Скарбниця») на просп. Миру, 4/11 у м. Миколаєві, ОСОБА_8 із метою виконання вимоги ОСОБА_10 та ОСОБА_7 щодо негайної передачі грошових коштів, перебуваючи в пригніченому стані та під контролем останніх, зайшов в супроводі ОСОБА_10 до приміщення ломбарду та за його наказом зняв та передав йому свої ювелірні вироби, якими ОСОБА_10 відразу заволодів та розпорядився на власний розсуд.

38. Так, 06 травня 2020 року близько 16:25, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, передав співробітнику ломбарду належні потерпілому ювелірні вироби під заставу, які були оцінені на загальну суму 4 475 грн, оформивши документи на своє ім`я, після чого отримав гроші, які залишив при собі.

39. Таким чином, 06 травня 2020 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також з погрозами застосування такого насильства, відкрито заволоділи належними ОСОБА_8 майном, загальною вартістю 4 475 грн, чим завдали потерпілому майнової шкоди на зазначену суму.

40. Вийшовши з ломбарду, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , продовжуючи незаконно позбавляти волі потерпілого, контролюючи його поведінку та не даючи йому можливості вільно пересуватись, посадив ОСОБА_8 проти його волі на переднє пасажирське сидіння автомобіля Nissan Kubistar, на якому вони прибули до визначеного місця за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру, 4/11, та сів за кермо.

41. 06 травня 2020 року близько 16:30, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , переслідувати мету незаконного збагачення шляхом вимагання, знаходячись в автомобілі Nissan Kubistar, за вказаною адресою, продовжили вимагати від ОСОБА_8 повернення решти суми неіснуючого боргу, при цьому ОСОБА_7 знову наніс потерпілому удар рукою в потилицю, який не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 .

42. Отримавши згоду ОСОБА_8 виконати їх незаконну вимогу та передати в найближчий час необхідну суму, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , продовжуючи утримувати потерпілого проти його волі в автомобілі Nissan Kubistar, який перебував під керуванням ОСОБА_10 , повезли його до будинку АДРЕСА_2 , де близько 17:00 відпустили.

43. Таким чином, 06 травня 2020 року, у період приблизно з 16:00 до 17:00 ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в порушення ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, незаконно позбавили волі ОСОБА_8 , чим порушили його право на свободу та особисту недоторканість.

44. В подальшому ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , маючи на меті доведення спільних злочинних намірів, направлених на вимагання грошових коштів, до кінця, постійно телефонували на мобільний телефон потерпілому ОСОБА_8 , вимагаючи зустрічі.

45. 21 травня 2020 року близько о 15:30, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , маючи умисел на вимагання грошових коштів, прибули на зустріч із потерпілим ОСОБА_8 в заздалегідь обумовлене місце на просп. Миру, 4/11 у м. Миколаєві та, перебуваючи у дворі вказаного будинку, продовжили вимагати від потерпілого передачі решти суми боргу, здійснювали при цьому на ОСОБА_8 психологічний тиск, погрожуючи застосуванням фізичного насильства.

46. Крім того, з метою демонстрації серйозності своїх злочинних намірів, прагнучи залякати потерпілого та продовжити тримати його в страху, ОСОБА_10 наніс ОСОБА_8 удар кулаком у передню поверхню грудної клітини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця, по ступеню тяжкості які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого повідомив, що потерпілий має повернути решту суми боргу до 26 травня 2020 року, погрожуючи фізичною розправою та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

47. 26 травня 2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою між собою та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , бажаючи довести свої злочинні наміри, направлені на вимагання грошових коштів, до кінця, телефонували ОСОБА_8 та вимагали зустрічі, на що останній погодився.

48. 26 травня 2020 року приблизно о 17:15, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою особо на ім`я ОСОБА_12 , маючи на меті доведення спільного злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів до кінця, прибув на автомобілі Toyota сamry, з державним номерним знаком НОМЕР_5 , на зустріч з потерпілим ОСОБА_8 в заздалегідь обумовлене місце на вул. Казарського, 3/4 у м. Миколаєві.

49. Знаходячись в салоні автомобіля за вказаною адресою, неподалік від магазину «Смачний Кошик», ОСОБА_10 , побачивши ОСОБА_8 , покликав його, після чого потерпілий, діючи під контролем правоохоронних органів, попрямував до ОСОБА_10 для передачі грошових коштів.

50. Підійшовши до ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , передав за його вимогою грошові кошти, поміщенні до полімерного пакету жовтого кольору, а саме імітаційні засоби у вигляді грошових купюр у розмірі 39 500 грн та грошову купюру номіналом 500 грн, з якої вони виготовлялись. Після чого ОСОБА_10 був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

51. В результаті злочинних дій, спрямованих на вимагання грошових коштів, ОСОБА_7 , діючи у групі, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , із застосуванням погроз вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого у загальній сумі 3 000 грн, тим самим завдали ОСОБА_8 матеріальної шкоди на зазначену суму.

52. Крім того, 24 травня 2020 року близько 15:30, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ-21099, разом із невстановленою особою № 1, перебуваючи на пров.Передовому в м. Миколаєві, біля буд. № 19, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_14 , який зупинився навпроти буд. № 21, у зв`язку з несправністю транспортного засобу та знаходився неподалік від автомобіля Део Ланос, із державним номерним знаком НОМЕР_6 , який перебував у його користуванні та належав на праві власності ОСОБА_15 .

53. В цей час у ОСОБА_7 та невстановленої особи № 1 виник злочинний умисел на скоєння розбійного нападу щодо потерпілого ОСОБА_14 , про що вони відразу домовились між собою.

54. Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_7 та невстановлена особа № 1, зупинили автомобіль та вийшли на дорогу.

55. Підійшовши до потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою № 1, почав обвинувачувати останнього в зайнятті незаконною діяльністю, пов`язаною із збутом наркотичних засобів та наказав йому дістати мобільний телефон і пред`явити його для огляду, погрожуючи негайним застосуванням щодо нього насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. При цьому невстановлена особа № 1 передала ОСОБА_7 саперну лопатку, якою останній почав замахуватись на потерпілого та висловив намір її застосувати у разі непокори.

56. Побоюючись за своє життя та здоров`я, сприймаючи погрози як реальні, потерпілий ОСОБА_14 почав йти в напрямку свого автомобіля, намагаючись втекти від ОСОБА_7 та невстановленої особи № 1. З метою залякування потерпілого та доведення свого спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 сів за кермо автомобіля ВАЗ-21099, та разом із невстановленою особою № 1 попрямували за потерпілим.

57. Вийшовши з автомобіля, невстановлена особа № 1 разом із ОСОБА_7 , який тримав саперну лопатку, підійшли до ОСОБА_14 . У цей же час із подвір`я буд. АДРЕСА_1 вийшло троє невстановлених осіб (невстановлені особи № 2, № 3, № 4), при цьому невстановлена особа № 2 тримала металеву трубу довжиною приблизно 1,5 м., а невстановлена особа № 3 тримала металевий телескопічний кийок. Вказані особи також підійшли до потерпілого ОСОБА_14 , оточивши його з різних боків, розмовляючи між собою та з ОСОБА_7 і невстановленою особою № 1 іноземною мовою, яку не розумів потерпілий.

58. Після чого, діючи спільно та злагоджено між собою, одна із невстановлених осіб, нанесла удар кулаком у ліве вухо потерпілого ОСОБА_14 , а невстановлена особа № 3, яка тримала в руці телескопічний кийок, нанесла ним два удари у потилицю потерпілого, внаслідок чого останній впав на коліна, а кийок зламався.

59. Намагаючись чинити опір нападникам, потерпілий ОСОБА_14 , схопив невстановлену особу № 3 за руку, однак не встояв і впав на землю. Після чого ОСОБА_7 та чотири невстановлені особи разом почали наносити чисельні удари руками, ногами, саперною лопаткою та металевою трубою по голові та іншим частинам тіла потерпілого. ОСОБА_7 наніс удари руків`ям саперної лопатки у потиличну частину голови та шиї ОСОБА_14 .

60. Під час вчинення насильницьких дій над ОСОБА_14 , невстановлена особа № 2 зірвала з нього сумку, у якій знаходились банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , портмоне з посвідченням водія на ім`я ОСОБА_14 , після чого перекинула її через ворота на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

61. Водночас, продовжуючи вчиняти протиправні дії відносно ОСОБА_14 , у ОСОБА_7 та невстановлених осіб, які діяли із ним у групі, виник злочинний умисел на незаконне позбавлення волі потерпілого.

62. Із метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_7 та четверо невстановлених осіб, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на незаконне збагачення та позбавлення особистої свободи потерпілого, припинивши його непокору, примусово, проти його волі, затягли ОСОБА_14 до подвір`я буд. АДРЕСА_1 , зачинили за ним ворота, чим позбавили можливості вільно пересуватись.

63. Знаходячись та території домоволодіння, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами № 1, № 2, № 3, № 4, продовжили наносити удари по частинам тіла ОСОБА_14 , при цьому невстановлена особа № 3, із метою залякування потерпілого, накинула на його шию мотузку та почала душити, позбавивши можливості вільно дихати, чим заподіяла йому фізичні страждання. Вказані насильницькі дії над ОСОБА_14 тривали 15-20 хвилин, в цей час останній втрачав свідомість.

64. Крім того, під час вчинення вказаних дій, ОСОБА_7 та інші невстановлені особи обшукали одяг потерпілого та виявили у кишенях належні йому речі: ключі від автомобіля Део Ланос, з державним номерним знаком НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Redmi», гроші у сумі 80 грн, а також два згортки, обмотані ізолюючою стрічкою та мобільний телефон, які не належали потерпілому.

65. У цей час, ОСОБА_7 із метою здійснення психологічного впливу на потерпілого, здійснив фото та відеозйомку на свій мобільний телефон, повідомивши під відеозапис, що вони знайшли закладника наркотичних засобів, демонструючи при цьому нібито віднайдені в кишенях потерпілого згортки з наркотичною речовиною, що не відповідало дійсності, а також висловив погрозу ОСОБА_14 повідомити цю інформацію до правоохоронних органів.

66. Продовжуючи реалізацію спільних злочинних намірів, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_7 , погрожуючи тривалим позбавленням волі та розправою над потерпілим, примусив останнього розблокувати належний йому мобільний телефон та увійти в Інтернет - банкінг «Приват24», після чого відібрав у ОСОБА_14 мобільний телефон та зайшов до будинку разом із невстановленими особами № 1 та № 2, залишивши потерпілого під контролем невстановлених осіб № 3 та № 4, які знаходились поруч і контролювали його дії та пересування, не даючи можливості покинути домоволодіння ОСОБА_7 .

67. Перебуваючи разом із потерпілим на подвір`ї вказаного домоволодіння, невстановлена особа № 2, продовжуючи діяти відповідно до розробленого з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами злочинного плану, направленого на заволодіння грошовими коштами та майном потерпілого, наказала ОСОБА_14 зняти і передати йому золоту каблучку, висловивши погрозу відрубати останньому палець, у разі відмови. Під впливом погроз, підкорившись волі невстановленої особи № 2, потерпілий виконав вимогу останнього. Через деякий час, ОСОБА_7 вийшов із будинку та повідомив ОСОБА_14 , що на одному з його банківських рахунків розміщено 115 000 грн, після чого висловив на його адресу вимогу негайно передати їм грошові кошти в розмірі 240 000 грн, пообіцявши звільнити потерпілого після отримання вказаної суми грошових коштів та погрожуючи фізичною розправою йому та його дружині у випадку не виконання вимог.

68. З метою демонстрації серйозності своїх злочинних намірів, здійснюючи таким чином психологічний вплив на потерпілого, ОСОБА_7 примусив ОСОБА_14 зателефонувати своїй дружині ОСОБА_16 , та, увімкнувши на телефоні функцію «гучний зв`язок», висловив вимогу негайної передачі грошових коштів у розмірі 120 000 грн, погрожуючи їй та потерпілому ОСОБА_14 фізичною розправою. Продовжуючи вчинювати протиправні дії, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_14 телефонувати знайомим, які могли б зайняти йому в борг необхідну суму грошових коштів. Потерпілий, перебуваючи під психологічним та фізичним тиском цих осіб, зателефонував ОСОБА_17 і зайняв в останнього 120 000 грн, які, за розпорядженням ОСОБА_7 , попросив відправити на належну потерпілому банківську карту № НОМЕР_7 .

69. Крім того, ОСОБА_7 , діючи умисно та відповідно до спільно розробленого з невстановленими особами злочинного плану, переслідуючи корисливий мотив, знайшовши у сумці ОСОБА_14 належні йому банківські карти АТ КБ «ПриватБанк», а саме карту - ключ до розрахункового рахунку за № НОМЕР_8 та карту для отримання заробітної плати за № НОМЕР_7 , змусили останнього під погрозами застосування насильства, повідомити пін-коди до вказаних банківських карт. Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на досягнення спільного злочинного умислу щодо заволодіння грошовими коштами і майном потерпілого ОСОБА_14 , невстановлена особа № 2 та невстановлена особа жіночої статі, діючи за розпорядженням ОСОБА_7 , покинули домоволодіння на АДРЕСА_1 та прослідували на автомобілі, до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого по проспекту Богоявленському, 35 у м. Миколаєві, де о 18:55 та 18:56, за допомогою банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 обготівкували грошові кошти в загальній сумі 20 160 грн, з яких 160 грн склала банківська комісія, та о 19:33 за допомогою банківської карти АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_7 , обготівкували грошові кошти в сумі 20 000 грн.

70. ОСОБА_7 , дізнавшись від невстановленої особи № 2 та невстановленої особи жіночної статі про неможливість із технічних причин здійснити обготівкування всієї суми грошових коштів відразу, повідомив потерпілого, що насильно утримуватиме його на території вказаного домоволодіння, доки вони не обготівкують усі кошти із банківських карток. Через деякий час, невстановлена особа № 2 та невстановлена особа жіночої статі, діючи відповідно до спільно розробленого злочинного плану, повторно виконуючи розпорядження ОСОБА_7 , попрямували на автомобілі, до банкомату АТ «Укрексімбанк», розташованого на вул. Театральній, 1 в м. Миколаєві, де у період з 19:24 по 19:51 за допомогою банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 обготівкували грошові кошти в загальній сумі 14 112 грн, з яких 112 грн склала банківська комісія та у період з 19:53 до 20:05, за допомогою банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 , обготівкували грошові кошти в загальній сумі 17 000 грн. Крім того, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, утримуючи мобільний телефон потерпілого ОСОБА_14 в своєму розпорядженні, примусивши останнього увійти в Інтернет - банкінг «Приват24», здійснив у період з 20:34 до 20:37 чотири грошових перекази з банківського рахунку за яким відкрита банківська карта № НОМЕР_7 , належна потерпілому ОСОБА_14 , на розрахунковий рахунок невстановленої особи, у загальному розмірі 82 410 грн.

71. Таким чином, ОСОБА_7 та невстановлені особи, які діяли з ним у групі, 24 травня 2020 року під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_14 , зняли з його банківських рахунків грошові кошти у загальній сумі 153 682 грн, використовуючи банківські карти, віднайдені в сумці потерпілого, а також Інтернет - банкінг «Приват24», встановлений на мобільному телефоні ОСОБА_14 , тим самим заволоділи вказаною сумою грошових коштів та розпорядились нею на власний розсуд, чим завдали потерпілому матеріальних збитків.

72. Крім того, внаслідок вчинення ОСОБА_7 та чотирма невстановленими особами насильницьких дій над ОСОБА_14 , останньому були спричинені легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

73. Після зняття грошових коштів із банківських рахунків ОСОБА_14 , у ОСОБА_7 і невстановленої особи № 5, виник злочинний умисел на заволодіння автомобілем Део Ланос, з державним номерним знаком НОМЕР_6 , на якому приїхав потерпілий та який був припаркований неподалік будинку № 19 на пров. Передовому у м. Миколаєві, під приводом повернення неіснуючого боргу, шляхом вимагання. З метою реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_7 та невстановлена особа № 5, діючи умисно, з корисних мотивів, висловили на адресу потерпілого вимогу переоформлення на користь ОСОБА_7 автомобіля Део Ланос, із державним номерним знаком НОМЕР_6 , пояснюючи це тим, що вони не отримали від потерпілого повністю всієї суми, яка вимагалась, а саме 240 000 грн. Дізнавшись від ОСОБА_14 , про те, що вказаний автомобіль належить його тещі - ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , під впливом погроз, змусив потерпілого телефонувати їй для того, щоб домовитись про переоформлення автомобіля. У подальшому, ОСОБА_7 , переслідуючи свої злочинні наміри, направлені на незаконне збагачення, залучивши до їх реалізації невстановлених осіб № 1 та № 3, почав вимагати у потерпілого замість автомобіля, передачу грошових коштів у розмірі 3 000 доларів США (що еквівалентно 80 309 грн по курсу Національного банку України станом на 24 травня 2020 року), встановивши термін повернення неіснуючого боргу до кінця тижня, тобто до 31 травня 2020 року, погрожуючи розправою та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень у разі невиконання вказаних вимог.

74. Після отримання згоди від потерпілого на передачу грошових коштів у вказаний термін, ОСОБА_7 та четверо невстановлених осіб, які діяли з ним у змові, за розпорядженням невстановленої особи № 5, повернули належні ОСОБА_14 речі, а також надали грошові кошти у сумі 100 грн, пояснивши, що це гроші на проїзд, залишивши автомобіль Део Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_6 та ключі від нього в своєму розпорядженні. У подальшому ОСОБА_7 і троє невстановлених осіб у період з 20:37 до 23:00, більш точного часу не встановлено, посадили ОСОБА_14 проти його волі в автомобіль ВАЗ-21099, із невстановленим у ході досудового розслідування державним номерним знаком, продовжуючи контролювати його поведінку та не даючи можливості вільно пересуватись, після чого покинули домоволодіння АДРЕСА_1 та повезли потерпілого по вулицям м. Миколаєва. Під час руху автомобіля ОСОБА_7 і невстановлені особи № 1 та № 3 продовжили вимагати від ОСОБА_14 3 000 доларів США та повідомили, що повернуть автомобіль Део Ланос, із державним номерним знаком НОМЕР_6 , який перебував у користуванні потерпілого, лише після отримання грошей, шляхом надіслання фотознімку з адресою його місцезнаходження. Доїхавши до перетину вул. Театральної та просп. Богоявленського в м. Миколаєві, ОСОБА_7 та невстановлені особи відпустили ОСОБА_14 .

75. Крім того, 26 травня 2020 року о 15:32, ОСОБА_7 маючи на меті довести свій злочинний намір, направлений на вимагання грошових кошів, до кінця, діючи відповідно до спільно розробленого з невстановленими особами злочинного плану, зателефонував на мобільний номер телефону ОСОБА_14 та, здійснюючи психологічний тиск на потерпілого, погрожуючи повідомленням до правоохоронних органів інформації про здійснення ним незаконних дій, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, у разі повідомлення про угон автомобіля Део Ланос, із державним номерним знаком НОМЕР_6 , продовжив вимагати від останнього 3 000 доларів США, встановивши строк їх виплати до кінця тижня, тобто до 31 травня 2020 року.

76. Також, у період часу не раніше ніж 23:00 24 травня 2020 року та не пізніше ніж 16:50 26 травня 2020 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, отримавши можливість керувати і здійснювати рух на незаконно вилученому у ОСОБА_14 транспортному засобі - автомобілі Део Ланос, маючи у своєму розпорядженні ключі від вказаного автомобіля, здійснили рух на ньому, доїхавши до будинку № 12 на вул. Китобоїв у м. Миколаєві, після чого залишили автомобіль біля вказаної адреси.

77. 29 травня 2020 року у період з 21:45 до 22:05 автомобіль Део Ланос, із державним номерним знаком НОМЕР_6 був вилучений правоохоронними органами під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

78. У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить змінити оскаржуване рішення в частині призначення покарання щодо конфіскації всього майна, яке є власністю ОСОБА_7 . Вказує, що

79. Вказує, що її підзахисний є власником буд. АДРЕСА_1 . Наголошує на тому, що будинок є єдиним майном, яким володіє обвинувачений і був придбаний батьком ОСОБА_7 , коли останньому було лише сім років. У цьому будинку також зареєстровані та проживають ще 9 осіб, зокрема, мати засудженого ОСОБА_7 - ОСОБА_19 , яка є інвалідом ІІ групи, сестра ОСОБА_20 , яка є інвалідом ІІІ групи. Також у цьому будинку проживають малолітні та неповнолітні діти. Конфіскація будинку позбавить їх житла.

80. Захисник звертає увагу на те, що будинок, який перебуває у власності засудженого, не був предметом інкримінованих злочинів та не був придбаний за отримані злочинним шляхом кошти.

81. Крім іншого, захисник зазначає, що її підзахисний вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, не оспорював фактичних обставин кримінального провадження та щиро розкаявся. Також захисник посилається на судову практику - постанови Верховного Суду.

Позиції учасників судового провадження

82. У судовому засіданні захисник підтримала подану нею скаргу, а прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги.

Мотиви Суду

83. Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

84. Положеннями ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

85. Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

86. Частиною 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

87. Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК та правильність призначення основного покарання в касаційній скарзі не оспорюються.

88. Так, відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

89. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений, у тому числі й за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 цього Кодексу є тяжким злочином. Відповідно до санкції ч. 2 ст. 187 КК України, передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.

90. Згідно з частинами 1 і 2 ст. 59 КК покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється, зокрема, за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

91. При цьому, питання призначення покарання пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями). Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

92. З вироку місцевого суду вбачається, що суд, урахувавши ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який посередньо характеризується, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочинів повторно, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення основного покарання у межах санкцій статей, за якими він визнаний винуватим.

93. У цій частині судове рішення відповідає вимогам 370, 374 КПК і не оскаржується стороною захисту.

94. Посилання захисника в касаційній скарзі зводиться до того, що суд призначаючи покарання у виді конфіскації майна, не врахував, що будинок, власником якого є ОСОБА_7 , був придбаний за кошти його батька, коли йому було лише сім років, там прописані його матір, сестра і її малолітні та неповнолітні діти і у випадку його конфіскації останні залишаться без житла.

95. Наведені у касаційній скарзі захисника доводи, які за змістом аналогічні доводам апеляційної скарги, були предметом перевірки під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

96. Однак апеляційний суд не надав належної оцінки цим доводам захисника і переглядаючи вирок місцевого суду залишив його без змін. Залишаючи апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, апеляційний суд, зазначив, що конфіскація майна, як будь-яке покарання, є мірою державного примусу, що обмежує право власності та застосовується для досягнення встановлених законом цілей покарання та індивідуалізації покарання, при цьому конфіскація майна, як вид кримінального покарання, відноситься до числа додаткових покарань, що зумовлює певні особливості в застосуванні та виконанні цього виду покарання. Також суд послався на те, що призначивши покарання за ч. 2 ст. 187 КК у виді позбавлення волі, місцевий суд призначив також додаткове покарання у виді конфіскації всього майна, тобто покарання, передбачене санкцією цієї статті, та яке є обов`язковим.

97. Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження, зокрема документів долучених захисником до апеляційної скарги, вбачається, що будинок був придбаний в 2000 році, батьком засудженого. Там прописані його матір - ОСОБА_21 1973 року народження і сестри ОСОБА_22 і 1990 року народження відповідно, ОСОБА_23 2008 року народження, ОСОБА_24 2010 року народження, ОСОБА_25 2011 року народження, ОСОБА_26 2014 року народження, ОСОБА_27 2016 року народження, ОСОБА_28 2020 року народження.

98. Будь які відомості про те, що цей будинок не є єдиним житлом винного матеріали кримінального провадження не містять.

99. З урахуванням наведеного Суд вважає, за необхідне змінити ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 і на підставі ч. 2 ст. 433 КПК вирок місцевого суду в частині призначеного за ч. 2 ст. 187 КК та за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК додаткового покарання у виді конфіскації майна, а саме вважати, ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці із конфіскацією всього майна, крім житла та на підставі ч. 1 ст. 70 КК до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією всього майна, крім житла.

100. У решті судові рішення необхідно залишити без зміни.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 15 жовтня 2024 року та в порядку ч. 2 ст. 433 КПК вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці із конфіскацією всього майна, крім житла та на підставі ч. 1 ст. 70 КК до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців із конфіскацією всього майна, крім житла.

У решті судові рішення залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3