Справа № 742/654/18
провадження № 1-в/632/2/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «Первомайська виправна колонія (№117)» ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прилуки Чернігівської області, громадянина України, з повною вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 17 вересня 2018 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» звернувся до суду з поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким покаранням, у виді виправних робіт щодо засудженого ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_4 , згідно із вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2018 року засуджений за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Початок строку відбування покарання 04 липня 2020 року, кінець строку 04 липня 2026 року.

Станом на 04 липня 2022 року ОСОБА_4 відбув 1/3 частину призначеного строку покарання.

В місцях позбавлення волі перебуває з 07 липня 2020 року.

З 07 липня по 28 серпня 2020 року ОСОБА_4 перебував у Державній установі «Чернігівській слідчий ізолятор», де характеризується задовільно.

Невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався, не заохочувався.

З 28 серпня 2020 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Первомайська виправна колонія (№117)».

За час відбування покарання в дільниці ресоціалізації характеризується позитивно.

Допускав невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон, за що один раз притягався до дисциплінарної відповідальності. Після проведення індивідуально виховної та профілактичної роботи змінив поведінку на кращу. На даний час стягнення погашено.

Залучався до робіт в майстерні установи на швейній дільниці та згідно із ст. 118 КВК України залучався без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. До праці ставився сумлінно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений п`ять разів.

Постановою начальника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» від 09 лютого 2024 року на підставі статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України щодо засудженого ОСОБА_4 змінено умови тримання в межах однієї установи, останній переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації як засуджений, який стає на шлях виправлення.

В дільниці соціальної реабілітації з перших днів виявив бажання працювати, звернувся із заявою про його працевлаштування.

Залучається до оплачуваних робіт на контрагентських роботах, а також без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством.

Під час перебування у дільниці соціальної реабілітації був заохочений три рази. Стягнень не має.

За власним бажанням займається за програмами диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення».

Приймає участь у фізкультурно-оздоровчих заходах.

Регулярно відвідує курси підготовки до звільнення.

Бере участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених дільниці соціальної реабілітації, є його головою.

На заходи виховного впливу реагує позитивно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

У відношенні з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи.

Підтримує доброзичливі стосунки з рідними.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 на профілактичних обліках не перебував.

Судові витрати за вироком погашені у повному обсязі.

Також у повному обсязі погашена заборгованість по аліментам.

Частково відшкодована моральна шкода потерпілій на суму 50100 гривень (згідно із вироком стягнуто 300000 гривень).

Таким чином, оскільки засуджений ОСОБА_4 відбув 1/3 частину призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів те, що став на шлях виправлення, адміністрація Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)», на підставі ст. 82 КК України, клопоче про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт.

Після звільнення ОСОБА_4 буде працювати на посаді головного інженера у фізичної особи підприємця ОСОБА_6 та проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Працевлаштування засудженого після звільнення у ФО-П ОСОБА_6 на посаді головного інженера з орієнтовним розміром заробітної плати 10000 гривень та можливість його проживання за вказаною вище адресою підтверджено Вишгородським районним відділом № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

У судовому засіданні представник Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» подання підтримав з наведених у ньому підстав.

Зазначив, що засуджений фактично відбув передбачену Законом частину призначеного судом покарання, своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів те, що став на шлях виправлення, та про наявність підстав для застосування ст. 82 КК України. Просив задовольнити подання.

Засуджений у судовому засіданні пояснив про свою поведінку та працю в установі виконання покарань, щодо залучення до праці та отриманих заохочень, про можливість працевлаштування головним інженером до ФО-П ОСОБА_6 . Зазначив також про усвідомлення ним необхідності дотримання вимог Закону, повного відшкодування моральної шкоди потерпілій згідно із вироком суду та інших грошових стягнень відносного нього. Просив подання задовольнити.

Прокурор вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Заслухавши прокурора, представника ДУ «Первомайська ВК (№117)», засудженого, дослідивши матеріали, представлені в обґрунтування подання, та матеріали особової справи засудженого, суд доходить наступного висновку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочинів 12 листопада 2017 року) особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно із ч. 1, ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України (в редакції, що діє на час постановлення ухвали) невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання. При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення має ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим, під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, а тому суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2018 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2018 року щодо ОСОБА_4 набрав законної сили 21 січня 2019 року.

04 липня 2020 року ОСОБА_4 був затриманий на виконання зазначеного вище вироку та 07 липня 2020 року прибув до Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор».

Рішенням Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання щодо установ центрального регіону від 15 липня 2020 року засудженому ОСОБА_4 визначено для відбування покарання виправну колонію мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання для чоловіків, уперше засуджених до позбавлення волі.

Рішенням Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі від 04 серпня 2020 року засудженого ОСОБА_4 направлено для відбування покарання із Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор» до Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)».

З 28 серпня 2020 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Держаній установі «Первомайська виправна колонія (№117)».

Початок строку відбування покарання 04 липня 2020 року, кінець строку 04 липня 2026 року.

Невідбута частина покарання станом на 07 січня 2025 року становить 1 рік 5 місяців 27 днів позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відносився та відноситься до категорії тяжких злочинів з необережною формою вини.

Злочин, передбачений ч. 1 ст.135 КК України на момент його вчинення ОСОБА_4 відносився до категорії злочинів невеликої тяжкості з умисною формою вини, на даний час відноситься до категорії нетяжких злочинів.

На момент розгляду клопотання судом засуджений відбув третину строку покарання, зокрема ще 04 липня 2022 року.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За змістом ст. 82 КК України заміна невідбутої частини основного покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду.

Застосування більш м`якого покарання застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Призначення більш м`якого покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого і запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Головною передумовою для застосування до особи більш м`якого покарання є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно із матеріалами особової справи засудженого та характеристикою від 11 грудня 2024 року, затвердженої начальником Державної установи «Первомайська виправна колонія (№ 117)», засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 04 липня 2020 року.

З 07 липня по 28 серпня 2020 року ОСОБА_4 перебував у Державній установі «Чернігівській слідчий ізолятор», де характеризується задовільно.

Невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався, не заохочувався.

З 28 серпня 2020 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Первомайська виправна колонія (№117)».

За час відбування покарання характеризується позитивно.

За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці має вісім заохочень у виді подяк, які були застосовані до нього 30 березня, 21 грудня 2022 року, 28 червня, 23 серпня, 20 грудня 2023 року, 27 березня, 26 червня та 25 вересня 2024 року.

Разом із цим ОСОБА_4 мав дисциплінарне стягнення у виді поміщення до ДІЗО на строк чотирнадцять діб, яке було застосовано до нього ще 30 липня 2021 року, та яке на даний час погашено у встановленому Законом порядку.

Постановою начальника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» від 09 лютого 2024 року на підставі статті 101 КВК України щодо засудженого ОСОБА_4 змінено умови тримання в межах однієї установи, він переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації як засуджений, який стає на шлях виправлення.

Під час відбування покарання ОСОБА_4 залучався до робіт в майстерні установи на швейній дільниці та згідно із ст. 118 КВК України залучався без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством.

Наразі залучається до оплачуваних робіт на контрагентських роботах, а також без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством.

До праці ставиться сумлінно.

Пройшов он-лайн курс навчання «Основи тестування програмного забезпечення» та отримав сертифікат. Також пройшов он-лайн курс з питань підготовки до звільнення «Модуль 1 «Життя після звільнення: важливі навички».

За власним бажанням займається за програмами диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення».

Приймає участь у фізкультурно-оздоровчих заходах.

Регулярно відвідує курси підготовки до звільнення.

Бере участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених дільниці соціальної реабілітації, є його головою.

В організації роботи самодіяльних секцій постійно проявляє соціально корисну активність, зокрема є безпосереднім організатором та учасником різноманітних спортивних змагань та культурно-масових заходів. Приймає активну участь у суспільному житті дільниці.

На заходи виховного впливу реагує позитивно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

У відношенні з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Неухильно виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

Підтримує доброзичливі стосунки з рідними.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 на профілактичних обліках не перебував.

Крім того, останній виконує зобов`язання по аліментах, внаслідок чого наразі заборгованість відсутня.

Сплатив судові витрати та частково сплатив потерпілій ОСОБА_7 завдану моральну шкоду.

Після звільнення обрав місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ризик ймовірної його небезпеки для суспільства оцінюються як середні.

02 жовтня та 20 листопада 2024 року на засіданнях комісії Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» розглядалися матеріали щодо можливого застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт згідно із ст. 82 КК України та прийняті рішення про направлення подань до Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Проте згідно клопотань начальника Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» від 12 листопада і 09 грудня 2024 року дані подання були повернуті до установи виконання покарань на доопрацювання.

11 грудня 2024 року на засіданні комісії Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» повторно розглядалися матеріали щодо можливого застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт згідно із ст. 82 КК України та прийнято рішення направити подання до Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

Згідно із висновком щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком, загальним балом - 101) розділів ІІ-ІV): засуджений став на шлях виправлення та може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України.

Після звільнення, згідно із листом Вишгородського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробацїї» у місті Києві та Київській області від 20 серпня 2024 року, ОСОБА_4 буде працевлаштований на посаду головного інженера до ФО-П « ОСОБА_6 ».

Крім того, згідно із повідомленням Вишгородського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробацїї» у місті Києві та Київській області від 20 серпня 2024 року, ОСОБА_4 після звільнення буде надано можливість проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до штатного розпису на 2024 рік фізична особа підприємець ОСОБА_6 має штат у кількості 37 одиниць, у тому числі посаду головного інженера із заробітною платою 10000 - 12000 гривень на місяць.

Разом із цим фізична особа підприємець ОСОБА_6 гарантує працевлаштування ОСОБА_4 на посаду головного інженера з посадовим окладом 10000 гривень, який після спливу 6 місяців підлягає перегляду у сторону збільшення, що підтверджується листом від 10 липня 2024 року на адресу Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)».

Оцінивши наведені вище дані у їх сукупності, суд вважає, що відомості у наданих документах, які свідчать про поведінку та роботу ОСОБА_4 протягом усього часу відбування покарання, а не лише в період, який передував відбуттю частини покарання, яка дає право на застосування положень ст. 82 КК України, переконливо доводять позитивну динаміку змін в його особистості, і дають всі підстави вважати, що засуджений, який відбув більше третини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за необережний тяжкий злочин та умисний злочин невеликої тяжкості, став на шлях виправлення.

За таких обставин суд доходить висновку, що подання начальника установи є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи як такі, що підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 має вищу освіту, до засудження працював дефектоскопістом рентгеногаммаграфування у ПАТ «Укрнафта» «Чернігівнафтогаз», володіє достатніми навичками для отримання роботи після звільнення, і ФО-П « ОСОБА_6 » гарантує працевлаштування ОСОБА_4 на посаду головного інженера з місячним посадовим окладом від 10000 гривень у разі його звільнення, на підтвердження чого надано лист від 20 серпня 2024 року про підтвердження можливості працевлаштування з додатками у вигляді інформації щодо підприємця, а також те, що ОСОБА_4 має місце мешкання у селі Лебедівка Вишгородського району Киїівської області, де він може оселитися після звільнення, суд вважає за можливе замінити йому невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, покаранням у виді виправних робіт.

Оскільки невідбута частина покарання становить 1 рік 5 місяців 27 днів, а відповідно до положень ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, яке призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, суд керується вимогами ч. 1 ст. 57 КК України, згідно з якою покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від 6 місяців до 2 років.

Водночас, цією нормою передбачено, що покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» щодо засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2018 року, у виді позбавлення волі строком 1 рік 05 місяців 27 днів, більш м`яким покаранням - у виді виправних робіт на строк 1 рік 05 місяців 27 днів, з відрахуванням щомісячно в доход держави двадцяти відсотків його заробітку, які відбувати у фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки - обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя:ОСОБА_1