Єдиний унікальний номер судової справи 201/809/25
Номер провадження 1-кс/201/323/2025
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження № 0000358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне, Краснодонського району, Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Старший слідчий слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_8 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України в межах кримінального провадження №0000358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2024 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу 3 управління ( з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження №0000358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, обґрунтоване наступним.

В межах зазначеного кримінального провадження 14 січня 2025 року відносно ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України в добровільному обранні до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора за викладених у клопотанні обставин.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням міста Луганськ, та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №6 (7931) від 07.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 07.01.2025 року опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 11.01.2025 о 10:00, на 12.01.2025 о 10:00, на 13.01.2025 о 10:00 за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000358 від 21.06.2024, та отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_7 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

14 січня 2025 року стосовно ОСОБА_7 слідчим за погодженням прокурора складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 14.01.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» №11 (7936) від 14.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також одночасно з повідомленням про підозру опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_7 до слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, за місцем тимчасової дислокації за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, буд. 7, кв. 131, на 10 годину 00 хвилин на 18, 19, 20 січня 2025 року для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій

Таким чином, 14 січня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному обранні до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора.

Разом з тим, у вказані дати та час ОСОБА_7 знову не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття, не надав.

Постановою слідчого від 21 січня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема повідомленням про кримінальне правопорушення за підписом заступника начальника ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за №5/10-184 від 18.06.2024 року, протоколом огляду від 18 серпня 2024 року, протоколом огляду від 20 серпня 2024 року, протоколом огляду від 20 серпня 2024 року, протоколом огляду від 20 серпня 2024 року, протоколом огляду від 20 серпня 2024 року, протоколом огляду від 21 серпня 2024 року, протоколом огляду від 21 серпня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25 грудня 2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 27 грудня 2024 року, іншими матеріалами досудового розслідування.

Факт тимчасової окупації території м. Луганськ Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

На переконання слідчого, що погоджено прокурором, факт перебування підозрюваного ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території України підтверджується матеріалами кримінального провадження, переліченими вище.

Слідчий за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні за наявності обґрунтованої підозри та передбачених п. п. 1,3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, клопочить перед слідчим суддею про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, так як підозрювана перебуває на тимчасово окупованій територій.

Підсумовуючи викладене у клопотанні слідчий за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні, із посиланням на положення ч. 6 ст. 176, абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, просив обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Додатково під час розгляду клопотання надала наступні документи, які просила врахувати, зокрема, відповідь за підписом заступника директора Департаменту консульської служби начальника Управління консульських послуг за №71/17-532/2-141744 від 17.10.2024 року, вимогу УІАП ГУ НП України в Луганській області відносно підозрюваного ОСОБА_7 за №78/3/3/12168 від 27.09.2024 року, довідку УІАП ГУНП В Луганській № від 02.10.2024 року, відповідь директора Департаменту соціального захисту населення за №4/4135-31 від 09.10.2024 року, відповідь начальника управління Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за №45758/47995-13-24/15.5 від 14.10.2024 року, відповідь начальника Головного управління ПФУ в Луганській області за №1200-0605-5/25187 від 03.10.2024 року, рапорт ст. оперуповноваженого на ОВО 10 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за погодження заступника начальника 10 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за №5/10-954 від 22.01.2025 року, відповідь начальника головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за №19-69965/18/24-Вих від 10.10.2024 року, роздруківку сайту МВС щодо ОСОБА_7 станом на 23.01.2025 року, доручення начальника 2 відділення слідчого відділу 3 управління за №78/3/3/823 від 21.01.2025 року.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та вважав, що ступінь ризиків, на які посилається сторона обвинувачення є не настільки високим, щоб застосовувати до його підзахисного безальтернативний вид забезпечення кримінального провадження, такий, як тримання під вартою. Достатньою мірою забезпечення кримінального провадження, на переконання захисника, є визначення розміру застави.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0000358 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням міста Луганськ, та проведенням бойових дій повістку про виклик ОСОБА_7 на 10 годину 00 хвилин 11, 12 та 13 січня 2025 року було опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» №6 (7931) від 07.01.2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 07.01.2025 року.

В межах даного кримінального провадження 14 січня 2025 року слідчим за погодженням прокурора складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке, у зв`язку із неможливістю вручення останньому та повісткою про виклик до слідчого на 10 годину 00 хвилин 18, 19 та 20 січня 2025 року було опубліковане на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 14.01.2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № 11 (7936) від 14.01.2025 року.

На виклики слідчого підозрюваний ОСОБА_7 жодного разу не з`явилася і про причини свого неприбуття не повідомив.

Постановою слідчого від 21 січня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язкової участі підозрюваного.

Підозрюваному на виконання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України повинні надаватися копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відомості про те, що підозрюваним ОСОБА_7 отримано копію зазначеного клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, що передбачено ч. 2 ст. 184 КПК України, відсутні.

За положеннями частини шостої статі 193 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1422-IX від 27.04.2021, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Водночас, слідчий суддя констатує, що цілком підтверджено і стороною обвинувачення під час цього розгляду, ОСОБА_10 у міжнародний розшук не оголошувався.

Тож, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може здійснити розгляд клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором тощо.

Обов`язок доведення наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, покладається на особу, яка подала клопотання про застосування запобіжного заходу, та має підтверджуватися відповідними доказами.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що документи якими слідчий обґрунтовує клопотання повинні бути додані одразу слідчому судді, надання таких документів до апеляційної інстанції положеннями КПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За положеннями ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, повістки про виклик до слідчого та вручення підозри шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора здійснюється лише після вжиття заходів передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 135 КПК України - шляхом вручення за місцем проживання особі, надсилання поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком, в телефонному режимі або телеграмою, або вручення членам сім`ї такої особи, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Органом досудового розслідування не вжито жодного заходу щодо належного повідомлення ОСОБА_7 про його виклик до слідчого, вручення підозри тощо.

Так, органом досудового розслідування взагалі не вжиті заходи щодо встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 , членів його сім`ї, наявності в нього телефону, електронної пошти тощо.

Згідно усталеної практики, ЄСПЛ вважає, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, Delcourt v. Belgium, рішення від 17 січня 1970 року, Series A no. 11, pp. 14-15, § 25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений (підозрюваний) можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього.

Огляд рішень Європейського суду з прав людини з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення підозрюваним, обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. T. v. Italy, цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

Слідчий, що погоджено прокурором, у клопотанні стверджували про перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території міста Луганськ.

Посилання слідчого за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні на покази свідка ОСОБА_9 , яка під час свого допиту повідомила, що від знайомих, колишніх однокурсників, з телеграм-каналів та сайтів відкритої інформації окупаційної влади їй стало відомо, про те що громадянин ОСОБА_7 зайняв посаду депутата т.зв. «народного совета лнр» (мовою оригіналу), а також на протоколи огляду певних публікацій, фото, відео-матеріалу, розміщених на сайті «ГТРК ЛКР» та «Народный совет ЛНР» (мовою оригіналу), на яких нібито зафіксований ОСОБА_7 під час здійснення ним протиправної діяльності за відсутністю відповідного висновку портретної експертизи, є недостатніми та непереконливими, адже слідчий суддя позбавлений об`єктивної можливості ідентифікувати зафіксовану особу, як підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наявність у доданих до клопотання матеріалах копій протоколів оглядів інтернет-сторінок, допиту свідка ОСОБА_9 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі вказаного свідка, проведені старшим оперуповноваженим на ОВО 10 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях ОСОБА_11 , відповідно до яких отримано інформацію щодо ймовірної злочинної діяльності ОСОБА_7 , за відсутності наданого в порядку ст. 41 КПК України відповідного письмового доручення слідчого або прокурора, не можуть бути прийняті слідчим суддею до уваги, адже законність проведення таких слідчих (розшукових) дій саме оперуповноваженим викликає обґрунтований сумнів.

У свою чергу, наведені обставини суттєво впливають на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки така підозра підтверджується лише протоколами оглядів, допиту свідка ОСОБА_9 та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі вказаного свідка, проведеними оперуповноваженим 1 сектору Покровського РВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях, який не мав письмового доручення слідчого та/або прокурора на їх проведення, і висновком експертизи, предметом дослідження якої слугували отримані саме в результаті оглядів Інтернет-мережі відео-файли із зображенням ймовірно ОСОБА_7 .

Наведена позиція щодо відсутності повноважень у оперативних підрозділів за власної ініціативи без письмового доручення слідчого та/або прокурора проводити слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні узгоджується із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2019 року в справі № 676/7748/14-к.

В цьому контексті, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час цього розгляду не доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а додані до клопотання матеріали не містять достатніх доказів на підтвердження цього факту.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення під час цього розгляду матеріали, зокрема, інформацію з Департаменту консульської служби від 17.10.2024 року, Департаменту соціального захисту населення від 09.10.2024 року, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.10.2024 року, Головного управління ПФУ в Луганській області за від 03.10.2024 року, слідчий суддя вважає їх недостатніми для встановлення факту перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території на момент розгляду клопотання, адже виходячи із змісту наданих документів слідує лише те, що у ОСОБА_7 наявне громадянство України, він не отримував статус внутрішньо переміщеної особи (який є не обов`язковим й отримується лише за заявою особи що бажає його отримати), актові записи про реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, зміну імені, смерті відсутні, останні відомості від страхувальника надходили в 2014 році.

В цьому контексті лист за підписом начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 10.10.2024 року, в якому констатовано відсутність у Базі даних відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 08.11.2017 року по 10.10.2024 року.

Разом з тим, означена інформація свідчить лише про відсутність відомостей станом на 10.10.2024 року щодо перетинання громадянином України ОСОБА_12 державного кордону України та лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, а тому не може вважатися достатнім та беззаперечним підтвердженням саме того факту, що ОСОБА_7 дійсно перебуває у тимчасово окупованому м. Донецьку Донецької області, як стверджує сторона обвинувачення.

Стосовно наданого прокурором ОСОБА_3 рапорту старшого оперуповноваженого на ОВО 10 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, який погоджено заступником начальника 10 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за №5/10-954 від 22.01.2025 року, відповідно до якого згідно даних бази перетину кордону України «Аркан» ОСОБА_7 у період з травня 2014 року по 22 січня 2025 на територію підконтрольну України не в`їжджав.

Разом з тим, вказаний рапорт не є джерелом доказів, згідно положень КПК України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 84, параграфами 3-5 глави 4 КПК України, процесуальними джерелами доказів є: показання; речові докази; документи; висновки експертів.

Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ч. 1 ст. 99 КПК України).

У тих випадках, коли документи містять ознаки речових доказів, зазначені в ч. 1 ст. 98 КПК України, вони є речовими доказами.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених ч. 1 ст. 99 КПК України, можуть належати:

1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні);

2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;

3) складені в порядку, передбаченому КПК, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;

4) висновки ревізій та акти перевірок.

Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам ст. 99 КПК України, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» прийняття рішення про проведення оперативно-розшукових заходів, подання та розгляд відповідних клопотань, проведення оперативно-розшукових заходів, фіксація та використання їх результатів, проведення цих заходів до постановлення ухвали слідчого судді та інші питання їх проведення регулюються згідно з положеннями глави 21 Кримінального процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Таким чином, проведення оперативно-розшукових заходів підтверджується доказами, передбаченими главою 21 КПК України.

Тож, з огляду на наведене, означений рапорт не є доказом у розумінні кримінального процесуального закону.

Окремо слідчий суддя зауважує на тому, у доданих до клопотання матеріалах міститься копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, стороною обвинувачення не доведено, що ці документи отримані органом досудового розслідування у передбачений законом спосіб.

Отже, з огляду на недотримання положень кримінального процесуального закону про виклик ОСОБА_7 до слідчого, повідомлення його про підозру, а також відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором агресором або оголошений у міжнародний розшук, підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 26, 84, 98 - 99, 135, 176-178, 183, 193- 194, 278, 280-282, 369-372, 376, 395 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_8 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження № 0000358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 30 хвилин 27 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1