Справа № 526/582/24
Провадження № 1-кп/526/83/2025
В И Р О К

іменем України

19 березня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження №0000017 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скибин Жашківського району

Черкаської області, фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_2 , громадянина

України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого Гадяцьким районним судом Полтавської області від 14.04.2017 за ч.2

ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до

покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1

місяць з конфіскацією майна, звільнений умовно

достроково за ухвалою Дзержинського районного суду

міста Харкова від 05.02.2020 року,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

встановив:

22 січня 2024 року о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_5 проходив повз торговельні ряди по вулиці Героїв Майдану, 2А в м. Гадячі Миргородського району Полтавської області. Коли підійшов до магазину «Продукти» (приміщення №4) там побачив власника магазину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стояв спільно із знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У цей момент ОСОБА_5 вирішив образити ОСОБА_4 через ненадання йому раніше у борг продуктів харчування з магазину, тому почав виражатися на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою. У свою чергу ОСОБА_4 зробив кілька кроків до ОСОБА_5 для з`ясування причини такої поведінки.

У цю мить у ОСОБА_5 на грунті особистої неприязні виник умисел заподіяти ОСОБА_4 тілесні ушкодження. З цією метою він, діючи з прямим умислом, знаходячись навпроти ОСОБА_4 біля входу до магазину «Магніт» (приміщення №6), наніс один удар своєю передньою частиною голови (лобом) в обличчя ОСОБА_4 , а саме в область перенісся потерпілого, при цьому для локалізації удару саме таким чином дещо підстрибнув догори, оскільки має нижчий зріст.

Унаслідок вищевказаного удару ОСОБА_4 за висновком судово-медичного експерта №21 від 26.01.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді гематоми носа з переходом на нижні повіки обох очей, закритий перелом кісток носа, які в своїй сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я особи.

Побачивши, що ОСОБА_4 від його удару отримав відчутний біль та припинив розмову, ОСОБА_5 місце вчинення правопорушення покинув та ступенем отриманих від його дій тілесних ушкоджень цікавитись не став, будь-яку допомогу потерпілому не надавав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 22 січня 2024 року він проходив повз магазин, у якому здійснює торгівлю потерпілий, але нікого не ображав, а навпаки потерпілий ОСОБА_4 висловився в його бік нецензурно. Після чого підійшов до ОСОБА_5 , але внаслідок того, що на тротуарі був лід та було слизько, ОСОБА_5 послизнувся та випадково головою міг зачепити потерпілого. Також пояснив, що між ним та потерпілим дійсно існують неприязні стосунки, але ніяких ударів він не наносив. Свідок ОСОБА_6 є товаришем потерпілого, тому надає показання на його користь, які не відповідають дійсності. На відеозаписі відсутня фіксація моменту нанесення удару потерпілому, а інших доказів його вини не надано.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні кримінального правопорушення доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він перебував біля приміщення магазину, в якому здійснює торгівлю, де розмовляв з своїм знайомим ОСОБА_6 . У цей час повз них проходив ОСОБА_5 та висловився на його адресу нецензурною лайкою. Він наблизився до ОСОБА_5 , зробивши декілька кроків у його напрямку та в цей момент обвинувачений розвернувся до нього головою несподівано наніс йому удар в обличчя. Він відчув дуже сильний біль та відійшовши від ОСОБА_5 зайшов до приміщення свого магазину. З носа у нього йшла кров, свідомість не втрачав. При призначенні покарання наполягав на застосуванні найбільш суворої міри покарання, передбаченої за вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не вибачився перед ним, а навпаки при зустрічі продовжує його ображати, веде себе зухвало.

Висновком експерта №21 від 26.01.2024 року виявлено у ОСОБА_4 тілесні ушкодження: гематома носа з переходом на нижні повіки обох очей, закритий перелом кісток носа, які утворились від одноразової дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею , яким могла бути передня ділянка голови (лоба) або інший предмет з подібною характеристикою, можливо в строк 22.01.2024 та при обставинах вказаних під експертним, і лише в своїй сукупності, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Покази потерпілого ОСОБА_4 підтверджуються протоколом огляду місця події від 29.01.2024 року з фототаблицями, протоколом проведення слідчого експерименту з його участю від 23 січня 2024 року та висновком судово-медичного експерта №26 від 26.01.2024 року, згідно якого покази потерпілого під час проведення даного слідчого експерименту відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи №21 від 26.01.2024 року, а також протоколом слідчого експерименту від 13 лютого 2024 року.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 . Окрім того, показання свідка підтверджені протоколом проведення слідчого експерименту з його участю від 24 січня 2024 року та висновком судово-медичного експерта №27 від 26.01.2024 року, згідно якого покази свідка під час проведення даного слідчого експерименту відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи №21 від 26.01.2024 року.

Також вина обвинуваченого підтверджується протоколом огляду від 29.01.2024 року та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, який міститься на «DVD-R» диску «VERBATIM», яким частково зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються в тому числі протоколом проведення слідчого експерименту з його участю від 07 лютого 2024 року та висновком судово-медичного експерта №38 від 09.02.2024, згідно якого покази ОСОБА_5 , надані ним під час проведення слідчого експерименту 07.02.2024 не відповідають об`єктивним даним судово-медичної експертизи №21 від 26.01.2024 року.

Відсутність на дослідженому відеозаписі події моменту нанесення ОСОБА_5 удару головою потерпілому не спростовує факту його нанесення, оскільки підтверджується іншими доказами, дослідженими судом, зокрема показаннями свідка ОСОБА_6 .

Заперечення обвинуваченого щодо показань свідка ОСОБА_6 , який є на його думку є товаришем потерпілого судом не приймаються, так як не встановлено будь-яких підстав, які свідчили б про упередженість чи неправдивість показань цього свідка, наданих під присягою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України, є проступком, який карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не одружений, на спеціальних обліках не перебуває.

При обранні міри покарання, судом враховується думка потерпілого ОСОБА_4 , який наполягав на суворій мірі покарання, в тому числі з урахуванням поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального проступку та в ході судового розгляду справи щодо потерпілого, оскільки його поведінка свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, всі дані про особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком та про необхідність призначення покарання, яке слід відбувати реально.

На думку суду, призначення покарання у виді обмеження волі строком на один рік буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, не обирався.

Арешт на майно у даному кримінальному провадженні не накладався. Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 винним за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання після набрання ним чинності.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Гадяцький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1