Справа № 127/1362/24
Провадження №11-кп/801/271/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та засуджено до покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня затримання на виконання вироку суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати на користь держави за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1912,00 гривень.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , будучи засудженим вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини, і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» з метою незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, в невстановлену дату та час, перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. Острозького, буд. № 31, зустрівся з раніше знайомим та придбав згорток із вмістом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, чим незаконно почав зберігати при собі вищевказану речовину до виявлення та вилучення працівниками поліції.

В подальшому, 19.10.2023 о 12:05 год. ОСОБА_8 , який відповідно до довідки з КНП «ЦТЗ Соціотерапія» ВОР» від 19.10.2023 перебував у наркотичному сп?янінні внаслідок вживання амфетаміну, знаходячись в м. Вінниці по вул. Замостянській, поблизу буд. № 7 був зупинений працівниками поліції та на запитання про наявність у нього заборонених речей, розуміючи, що його дії будуть викриті, повідомив, що у нього при собі, а саме в передній кишені належного йому рюкзака, знаходиться один згорток із вмістом порошкоподібної речовини, а саме амфетамін, який у подальшому було вилучено працівниками поліції. Відповідно до висновку експерта № CE-19/102-23/18592-НЗПРАП від 30.10.2023 в наданій на експертизу речовині, яку незаконно придбав та зберігав ОСОБА_8 , міститься психотропна речовина амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. В досліджуваній речовині, масою 0,3242 г., маса амфетаміну становить 0,2336 г.

Не погоджуючись з вироком суду, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року відносно ОСОБА_8 і закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вимоги мотивує тим, що судом не було взято до уваги показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який вказав, що психотропну речовину, якою його пригостив товариш ОСОБА_9 , він вжив одразу, через що і перебував у стані наркотичного сп`яніння, а в рюкзак він нічого не поміщав та не переносив. Крім того, йому не відоме джерело походження згортка. Під час зупинки працівниками поліції ОСОБА_8 повідомив, що не має заборонених речовин, однак його фактично обшукали, а також обшукали рюкзак.

При цьому на ОСОБА_8 , як на раніше засудженого, чинився тиск працівниками поліції. Все це відбувалось без понятих чи очевидців та без слідчо-оперативної групи, яка викликана була значно пізніше. І вже в подальшому слідча на відеозапис вилучала згорток. При цьому оперуповноважені вказали, що діяли в межах іншого кримінального провадження, прослуховували розмови, але жодного доказу цього стороною обвинувачення до справи не додано.

Також у матеріалах провадження відсутні будь-які підтверджені повноваження оперативних співробітників на відпрацювання конкретної території чи осіб, які гіпотетично здійснювали продаж наркотичних засобів.

Досліджуючи матеріали кримінального провадження, суд не надав оцінки тому, що оперативні працівники поліції були допитані як свідки, адже чинний КПК України надає можливість допитувати лише тих осіб, які проводили НСРД, що чітко передбачено ч.2 ст.256 КПК України, однак у даному кримінальному провадженні, яке нетяжким злочином, НСРД не проводилось, а також не результати НСРД з інших проваджень.

Таким чином, суд дійшов до переконання про винуватість ОСОБА_8 на підставі доказів, які не могли бути використані як такі.

Одночасно з цим, суд не звернув увагу, що місцем події, згідно оглянутого відеозапису, було не місце, а сам ОСОБА_10 , обшук якого фактично здійснила слідча. Проведення обшуку особи під час проведення огляду місця події не передбачено, а регулюється іншими нормами кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника -адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, виступ прокурора ОСОБА_6 на заперечення доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія судді вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , -не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України,- вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, та підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які пояснили, що під час проведення оперативних заходів відносно одного з фігурантів, який здійснював збут наркотичних речовин, на телефон останнього надійшов дзвінок, як в подальшому виявилось, телефонував ОСОБА_8 , та вони домовились про збут амфетаміну останньому шляхом пригощання. В подальшому, коли ОСОБА_8 залишив помешкання фігуранта, попрямували за ОСОБА_8 , якого зупинили та попросили показати, що знаходиться в його кишенях та рюкзаку. З рюкзака ОСОБА_8 дістав фольговий згорток, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу. В подальшому вказану речовину було вилучено;

- протоколом огляду місця події від 19.10.2023 року, згідно якого на території неподалік буд. №7, за адресою: м.Вінниця, вул. Замостянська, в присутності двох понятих виявлено чоловіка, який представився як ОСОБА_8 . На запитання, чи має він при собі заборонені речі, ОСОБА_8 відповів, що має при собі згорток з амфетаміном, який дав йому знайомий на ім`я ОСОБА_13 для власного вживання. Після чого ОСОБА_8 добровільно видав із кишені рюкзака, який знаходився при ньому, паперовий згорток у середині якого знаходився фольговий згорток із порошкоподібною речовиною, який в подальшому було запаковано до спеціального пакету Національна поліція України № 7356870;

- заявою ОСОБА_8 від 19.10.2023 року, зі змісту якої вбачається, що останній добровільно видав працівникам поліції згорток з порошкоподібною речовиною амфетамін, який зберігав для власного вживання.

- висновком експерта № СЕ-19/102-23/18592-НЗПРАП від 30.10.2023 року, згідно якого в наданій на дослідження речовині міститься психотропна речовина амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. В досліджувальній речовині, масою 0,3242 г, маса амфетаміну становить 0,2336 г.

Щодо доводів захисника щодо тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_8 , вилучення у її підзахисного з кишені згортку у відсутності понятих, то вказане твердження спростовується відеозаписом, який проводився під час огляду місця події від 19.10.2023 року. Так, в суді першої інстанції було відтворено вказаний відеозапис, згідно запису, в присутності понятих ОСОБА_8 повідомив працівникам поліції, що має при собі заборонену психотропну речовину, а саме згорток з амфетаміном, який він отримав від знайомого ОСОБА_14 . В подальшому ОСОБА_8 добровільно видав з рюкзака згорток, в якому містилась психотропна речовина, а саме амфетамін.

Що ОСОБА_8 без всілякого примусу, добровільно віддав згорток працівникам поліції підтверджує заява ОСОБА_8 від 19.10.2023 року.

Окрім того, при апеляційному перегляді обвинувачений пояснив ,що фактично не згоден з видом та мірою покарання, тому оскаржував вирок суду першої інстанціїї.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, які ставить під сумнів доводи апеляційної скарги адвоката, дав їм віру юридично-правову оцінку, а незгода обвинуваченого з вироком суду першої інстанції є формою правомірного захисту з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинене.

В ч.2 ст..65 КК України зазначено «Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання , необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети -не тільки кари, а і виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст.372 КПК України).

З огляду на вимоги закону, що стосується призначеного покарання засудженому ОСОБА_8 , то на думку апеляційного суду, воно призначене судом відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, врахувавши при цьому, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Крім того, суд враховує і поведінку обвинуваченого після вчинення злочину він вину не визнав.

На думку колегії суддів, призначене судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 , як особи, що представляє підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства .

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок , здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає ,що юридично-правових чи процесуальних підстав для зміни чи скасування вироку районного суду не має.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня його проголошення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4