Справа № 472/1143/24
Провадження №1-кп/472/44/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2025 року с-ще Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня - спеціальна, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 04.10.2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 190 КК України,
В судовому засіданні 07 березня 2025 року захисник ОСОБА_5 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України за частиною епізодів, а саме: 1) наприкінці вересня 2023 року за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами в сумі 2000 гривень у потерпілого ОСОБА_6 ; 2) 02.01.2024 року о 23.00 годині за фактом таємного викрадення мобільного телефону марки «Tecno» Pop 6 pro, з чохлом чорного кольору, вартістю 2160 гривень, який належав потерпілому ОСОБА_7 ; 3) 21.01.2024 року о 21.00 годині за фактом таємного викрадення мобільного телефону марки «Samsung G360» та зарядного пристрою ОРРО білого кольору, вартістю 930 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_8 , у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених обвинуваченим діянь, посилаючись на те, що в зв`язку із внесенням змін до ст. 51 КУпАП було підвищено поріг кримінальної відповідальності, яка тепер настає тоді, коли сума майна перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та погодився на закриття кримінального провадження.
Прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе закрити дане кримінальне провадження в зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого обвинуваченим діяння, за епізодами, де сума грошових коштів, якими заволодів ОСОБА_4 , не перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
Вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме в тому, що наприкінці вересня 2023 року він перебуваючи в центрі селища Веселинове, в ході спілкування з місцевим мешканцем ОСОБА_6 , помітив в останнього грошові кошти в сумі 2000 гривень, після чого у нього виник умисел направлений на заволодіння ними. Реалізуючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужими грошима та обернення їх на свою користь, ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою, використовуючи довірливі відносини, переконав потерпілого ОСОБА_6 передати йому в тимчасове користування свої гроші, пообіцявши згодом повернути. Будучи переконаним в достовірності слів ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 добровільно передав йому свої грошові кошти, після чого останній отримавши їх розпорядився ними на власний розсуд, не маючи наміру їх повернути. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2000 гривень.
Також ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в тому, що будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, 02.01.2024 року приблизно о 23 годині 00 хвилин перебував за місцем власного мешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де під час розпивання алкогольних напоїв з його знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нього виник злочинний умисел направлений на крадіжку мобільного телефону марки «Tecno» Pop 6 pro, поміщеного до чохла чорного кольору, який належить ОСОБА_7 . Реалізуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, усвідомлюючи що потерпілий ОСОБА_7 перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 повторно, здійснив крадіжку вищевказаного мобільного телефону, після чого покинув територію домоволодіння, набувши реальної можливості вільно розпорядитися викраденим, цим самим закінчивши крадіжку та завдавши при цьому майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 2160 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в тому, що будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, 21.01.2024 року приблизно о 21 годині 00 хвилин перебував за місцем мешкання його знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Під час того як ОСОБА_8 вийшов з кімнати, в якій вони обидва перебували, ОСОБА_4 звернув увагу на мобільний телефон марки «Samsung G360» та зарядний пристрій ОРРО білого кольору, які належать ОСОБА_8 , та в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на крадіжку зазначених речей. В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоду, повторно таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «Samsung G360» та зарядний пристрій ОРРО білого кольору, які належали ОСОБА_8 після чого не повідомивши потерпілого, вийшов з приміщення його будинку, чим таємно розпорядився на власний розсуд, завдавши при цьому останньому майнової шкоди на суму 930 грн. 00 коп.
На час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення стаття 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» передбачала настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (ч. 1 ст. 51) та повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч. 2 ст. 51). При цьому, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Такий же принцип гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.
Законом № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань доцільності правоохоронних органів", який набув чинності 09 серпня 2024 року, у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.
Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.
Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.
Тобто, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.
Таким чином, зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян.
У той же час суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 (двом) неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік складав 1342,00 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складали суму в розмірі: 1342,00 грн х 2 = 2684,00 грн.
Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2024 рік складав 1514,00 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складали суму в розмірі: 1514,00 грн х 2 = 3028,00 грн.
Таким чином, оскільки вартість майна по вищевказаним епізодам, яким ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), на час вчинення діянь не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то до цих діянь має застосовуватися ст. 5 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, та обвинувачений ОСОБА_4 згоден на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, то суд вважає за можливе клопотання захисника задовольнити та закрити кримінальне провадження за вищевказаними епізодами, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
У даному кримінальному провадженні за даними епізодами цивільні позови потерпілими не заявлялися, відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експерта.
Речові докази у кримінальному провадженні за вказаними епізодами необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме:
-мобільний телефон марки «Tecno» Pop 6 pro чорного кольору, чохол силікований чорного кольору, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю;
-мобільний телефон марки «Samsung G360» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , та зарядний пристрій "ОРРО 92КАЕН", які передані під розписку потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 369, 371, 372, 479-2 КПК України, суд
Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, - задовольнити.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
-мобільний телефон марки «Tecno» Pop 6 pro чорного кольору, чохол силікований чорного кольору, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю;
-мобільний телефон марки «Samsung G360» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , та зарядний пристрій "ОРРО 92КАЕН", які передані під розписку потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю.
Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільні позови потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в кримінальному провадженні не заявлялися.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1