СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1976/25
ун. № 759/7097/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 квітня 2025 року за № 0001202, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дружня Бородянського району Київської області, громадянина України, який здобув середню освіту, не одружений, пільг та утриманців не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 5 квітня 2025 року за № 0001202, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001202 від 05.04.2025, у якому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 05.04.2025 року приблизно о 00 год. 40 хв., ОСОБА_4 ., ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Василя Степанченка, 1, ГК "Зварювання", шляхом злому навісного замка, проникли до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме мотоциклом марки "KAWASAKI", моделі "BR-250 EJF", д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , чим завдали останньому матеріальну шкоду.

Так, 05.04.2025 року приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 проходячи по території гаражного кооперативу «Зварювання» розташованого за адресою м. Київ, вул. Василя Степанченка, 1 помітили гаражний бокс № НОМЕР_1 порота якого були зачинені на навісний замок та останні з метою особистого збагачення вирішили зламати двері вищевказаного гаражу.

Використовуючи заздалегідь приготовлений металевий лом ОСОБА_4 зламав навісний замок, в цей час ОСОБА_7 стежив щоб за їх діяльністю ніхто не спостерігав. Після відкриття воріт ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , де виявили припаркований мотоцикл марки "KAWASAKI", моделі "BR-250 EJF", д.н.з. НОМЕР_2 та в них виник умисел на незаконне заволодіння останнім з метою особистого незаконного збагачення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вищевказаним мотоциклом, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , почали пересувати мотоцикл марки "KAWASAKI", моделі "BR-250 EJF", д.н.з. НОМЕР_2 в напрямку виїзду з гаражного кооперативу "Зварювання", що розташований за адресою м. Київ, вул. Василя Степанченка, 1.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та бажаючи їх настання, відкотили мотоцикл марки "KAWASAKI", моделі "BR-250 EJF", д.н.з. НОМЕР_2 на територію двору приватного будинку №2 по станції Святошин 14км в м. Києві, де залишили останній, таким чином, незаконно заволоділи мотоциклом марки «KAWASAKI», моделі "BR-250 EJF", д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 ..

5 квітня 2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

6 квітня 2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 05.04.2025 гаражного приміщення № НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Василя Степанченка, 1, ГК "Зварювання"; протоколом огляду місця події від 05.04.2025 території приватного будинку № 2 по станції Святошин 14км в м. Києві; показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, про відомі йому обставини незаконного заволодіння; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, про відомі йому обставини обставини незаконного заволодіння; протоколом огляду відеозапису від 05.04.2025 року; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 05.04.2025 року; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 05.04.2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, забезпечення дієвості кримінального провадження, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового розслідування та які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 думку якого підтримав підозрюваний ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики прокурором не доведені та не обгрунтовані, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, працює, але не офіційно, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють. При цьому, до наданих доказів обґрунтованості підозри не висувається таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Під час судового розгляду встановлено, що Слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001202 від 05.04.2025.

5 квітня 2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

6 квітня 2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 05.04.2025 гаражного приміщення № НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Василя Степанченка, 1, ГК "Зварювання"; протоколом огляду місця події від 05.04.2025 території приватного будинку № 2 по станції Святошин 14км в м. Києві; показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, про відомі йому обставини незаконного заволодіння; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, про відомі йому обставини обставини незаконного заволодіння; протоколом огляду відеозапису від 05.04.2025 року; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 05.04.2025 року; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 05.04.2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність підозрюваної до вчинення злочину, підозра у якій йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для кримінального провадженні; незаконного впливу на свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , ступінь участі у вчиненому, а також обставини, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, який раніше не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, не одружений, офіцейно не працює.

За встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від органів досудового розслідування.

Щодо існування інших, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на наявність яких у клопотанні посилається слідчий, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є недоведеним, та є припущенням з боку органу досудового розслідування, що не доведено і прокурором в судовому засіданні.

При цьому, слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, прокурором у судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який би міг бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_4 , не зможе в повній мірі запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, з огляду на встановлені обставини та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до стійкого переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором у обґрунтуванні клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному провадженні існують підстави для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, що на думку слідчого судді, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та який, з урахуванням усіх обставин справи, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання виникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки підозрюваного для проведення слідчих та процесуальних дій у провадженні тощо, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 206, 208, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 6 червня 2025 року включно, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги в Київській області.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 6 червня 2025 року включно, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожним викликом;

- утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками та іншим підозрюваним з приводу обставин кримінального правопорушення;

- знаходитись за місцем свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголосити 8 квітня 2025 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1