н/п 1-кс/953/9454/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" грудня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
В обґрунтування скарги потерпілий посилається на те, що постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 від 26.11.2024 застосовано заходи безпеки відносно нього і доручено ППОП ГУНП в Харківській області встановити перелік необхідних заходів і способів їх реалізації. 29.11.2024 до нього надійшов лист, яким було повідомлено, що до нього застосовані заходи безпеки у вигляді видачі спеціальних заходів індивідуального захисту і сповіщення про небезпеки. Не погоджуючись з таким заходом з огляду на те, що замовники злочину не встановлені та не затримані, а сам злочин направлений на позбавлення його життя і відповідно до КК України віднесений до особливо тяжких злочинів, що свідчить про те, що обрані заходи безпеки не є дієвими, він звернувся до старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області з клопотанням від 30.11.2024 про застосування відносно нього додаткових заходів безпеки у вигляді цілодобової особистої охорони у кількості двох осіб на час проведення досудового розслідування та судового розгляду. Але, згідно листа від 04.12.2024 старшим слідчим ОСОБА_8 повідомлено, що питання порушене ним у клопотанні не входить до компетенції слідчого. У зв`язку з чим, він 10.12.2024 звернувся до командира ППОП ГУНП в Харківській області з клопотанням про встановлення додаткових заходів безпеки, але, згідно листа від 11.12.2024 йому повідомлено про те, що для вирішення питання по суті, його звернення направлено до слідчого. 16.12.2024 він повторно звернувся до старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про встановлення додатковий заходів безпеки.18.12.2024 постановою слідчого відмовлено йому у задоволенні клопотання з огляду на те, що у слідчого відсутні повноваження щодо встановлення переліку необхідних заходів безпеки і спосіб їх реалізації. Разом з цим, звертає увагу, що він звернувся до слідчого із клопотанням про встановлення йому додаткових заходів безпеки, а не визначення переліку і способу їх реалізації.
Вважає спірну постанову незаконною з огляду на те, що слідчий мотивуючи постанову про відмову у встановлені додаткових заходів безпеки відносно нього, посилалася тільки на відсутність у неї повноважень, що суперечить п. «в» ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», відповідно до положень якого , зокрема, потерпілий має право вимагати від слідчого, прокурора, суду застосування додаткових заходів безпеки, інших підстав не надано.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, про час та день розгляду скарги повідомлений у встановленому порядку. Подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, прохає скаргу задовольнити.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися про дату та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.
Вивчивши доводи скарги та документи, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні, є, зокрема, начальник Дергачівської міської військової адміністрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30.10.2024 старшим слідчим СУ ГУ НП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 відповідно до п.б ч.1 ст.2, ч.1 ст.7, п.а ч.2 ст.20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», прийнято постанову про застосування стосовно потерпілого ОСОБА_3 заходів безпеки протягом одного місяця з дня винесення постанови, тобто до 30.11.2024.
18.11.2024 старшим слідчим СУ ГУ НП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 прийнято постанову про відмову у задоволені клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 15.11.2024 про продовження застосування щодо нього заходів забезпечення безпеки.
Згідно даних листа полка поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області від 29.11.2024 № 3988/119-21/01-2024 вбачається, що на виконання постанови старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 26.11.2024, ОСОБА_9 застосований захід безпеки у вигляді: « видача спеціальних засобів індивідуального захисту і сповіщення про небезпеку», передбачений п. «б» ч.1 ст.7 розділу ІІІ Закону України « Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».
За результатами розгляду зазначеного вище клопотання ОСОБА_3 , старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області 18.12.2024 прийнято постанову про відмову у задоволенні клопотання про встановлення додаткових заходів безпеки у вигляді цілодобової особистої охорони у кількості двох осіб на час проведення досудового розслідування та судового розгляду.
Підставами для відмови у задоволенні клопотання потерпілого слідчий зазначила, що на даний час мається рішення органу досудового розслідування про застосування до потерпілого заходів безпеки, строк дії яких не закінчився, а також те, що вона не наділення повноваженнями визначати перелік необхідних заходів безпеки і спосіб їх реалізації.
Разом з цим, слідчий суддя не погоджується з висновками слідчого, викладеними у спірній постанови з наступних підстав.
Так, положення ст.1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі Закон) визначає поняття забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві.
Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
Право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають, зокрема, потерпілий та його представник у кримінальному провадженні ( ст.2 Закону).
Відповідно до ст.3 Закону до органів, які забезпечують безпеку осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, належать державні органи, які: приймають рішення про застосування заходів безпеки; здійснюють заходи безпеки.
Рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Здійснення заходів безпеки покладається за підслідністю на органи служби безпеки, Державного бюро розслідувань, органи внутрішніх справ, органи Національної поліції або Національне антикорупційне бюро України, у складі структур яких з цією метою створюються спеціальні підрозділи. Безпеку осіб, яких беруть під захист, якщо кримінальні провадження знаходяться у провадженні Бюро економічної безпеки України або суду, забезпечує за їх рішенням відповідно орган служби безпеки, Державного бюро розслідувань, орган внутрішніх справ, орган Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України або орган чи установа виконання покарань, слідчий ізолятор. Безпеку особи, взятої під захист, якщо її тримають в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, забезпечує відповідний підрозділ такої установи чи слідчого ізолятора незалежно від того, у провадженні якого органу знаходиться кримінальне провадження.

Згідно із ст.20 Закону підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; звернення керівника відповідного державного органу; отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб; отримання прохання Міжнародного кримінального суду про вжиття заходів забезпечення безпеки.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

Відповідно до п. в ч.1 ст.5 Закону особи , взяті під захист, мають право, зокрема, вимагати від слідчого, дізнавача, прокурора, суду застосування додаткових заходів безпеки.

Орган, який приймає рішення про застосування заходів безпеки, має право, зокрема, вимагати від органів, які здійснюють заходи безпеки, вжиття додаткових заходів (п.б ч.1 ст.6 Закону).

З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що саме до повноважень слідчого, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, належить вирішення питання про застосування додаткових заходів безпеки до потерпілого, і, за наявності підстав вважати, що вжиті заходи забезпечення безпеки не є дієвими та/або не є достатньо дієвими, вимагати від органів, які здійснюють заходи безпеки, вжиття додаткових заходів.

Разом з цим, слідчий, приймаючи спірну постанову, зазначені положення Закону не врахувала.

Крім того, в порушення вимог ст.110 КПК України, мотивувальна частина спірної постанови не містить оцінки обставин, на які потерпілий посилається у клопотанні про застосування до нього додаткових заходів безпеки, мотиви їх врахування або не врахування, зокрема, щодо дієвості виду, застосованого заходу безпеки та наявності або відсутності правових підстав для вжиття додаткових заходів.

Зазначене, дає підстави слідчому судді вважати, що спірна постанова, прийнята слідчим з порушенням вимог КПК України, є передчасною, а отже підлягає скасуванню.

При цьому, висновки слідчого, викладені у спірній постанові, стосовно того, що право визначити вид застосованого заходу безпеки ( додаткових заходів безпеки) та спосіб їх реалізації має лише орган, який забезпечує безпеку, а не слідчий, як орган який приймає рішення про їх застосування, узгоджуються з положенням Закону.

Керуючись ст. 55, 107, 220, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 18.12.2024 про відмову у задоволенні клопотання про встановлення додаткових заходів безпеки в рамках кримінального провадження №0000895 від 05.03.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.14, п.п.6,11,12,13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.6,11,12,13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 18.12.2024 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 16.12.2024 про встановлення додаткових заходів безпеки в рамках кримінального провадження №0000895 від 05.03.2024.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 розглянути повторно клопотання ОСОБА_3 від 16.12.2024 про встановлення додаткових заходів безпеки в рамках кримінального провадження №0000895 від 05.03.2024 відповідно до вимог КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя - ОСОБА_1