Справа № 359/2623/25
Провадження № 1-в/359/189/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з повною технічною та відеофіксацією, подання заступника начальника Бориспільського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 07.10.2022 вироком Дарницького районного суду м. Києва, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.,

в с т а н о в и в :

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене подання заступника начальника Бориспільського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, про вирішення питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно дане клопотання обґрунтоване тим, що 17.03.2023 Бориспільським районним відділом № 1 було отримано розпорядження та копію вироку Дарницького районного суду відносно ОСОБА_5 . Вирок набрав законної сили 07.11.2022.

Засудженому за місцем проживання надіслано виклик з роз`ясненням наслідків несплати штрафу. Засуджений про сплату штрафу не повідомив, до відділу не з`явився. В телефонній розмові з матір`ю засудженого, остання повідомила, що її син за вказаною адресою не проживає, місце його проживання/перебування їй невідомо. До Дарницького районного суду м. Києва надіслано подання на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу. Ухвалою суду від 25.04.2023 в поданні відмовлено.

За місцем проживання повторно надіслано виклик з роз`ясненням наслідків несплати штрафу. Засуджений про сплату штрафу не повідомив, до відділу не з`явився. До Золочівської сільської ради надіслано запит для підтвердження факту проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 . У відповіді Золочівської сільської ради зазначено, що ОСОБА_5 за вказаною адресою не зареєстрований та зазначена адреса на території села відсутня. За місцем реєстрації засудженого, до Коростенського районного відділу № 1 в Житомирській області надіслано запит для перевірки можливого місця проживання. В ході перевірки з`ясувалося, що засуджений в м. Коростень не проживає приблизно 5 років, місце проживання невідомо. Згідно рапорту ПОГ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, в ході перевірки встановлено, що вказаної адреси в с. Вишеньки не існує. 06.02.2025 працівниками Бориспільського РВ № 1 здійснено виїзд за адресою проживання ОСОБА_5 . Перевіркою встановлено, що дійсно вказаної адреси в с. Вишеньки не існує.

До Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надіслано подання про притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ч. 1 ст. 389 КК України. До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості з № 0000741. Згідно повідомлення Бориспільського РУП по кримінальному провадженні що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000741 від 06.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, прийнято рішення про закриття відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України постанова від 05.03.2025.

ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 07.11.2024 минуло два роки з дня набрання чинності вироком Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2022.

Враховуючи вищевикладене представник органу пробації просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбувай покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення подання.

У судове засідання представник органу з питань пробації за довіреністю та засуджений не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду подання. Їх неявка не перешкоджає розгляду подання.

Враховуючи позицію прокурора, дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого № 12/2023, суд прийшов до наступного висновку.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Вирок набрав законної сили 07.11.2022.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389, 389-1 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування відповідає вимогам ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Наявність лише факту несплати засудженим штрафу не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

Із огляду на викладене суд вважає, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2022, факт ухилення від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання заступника начальника Бориспільського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, задовольнити.

Звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1