Справа № 761/2773/25
Провадження № 1-кп/761/1307/2025
У Х В А Л А

Іменем України

/підготовчого судового засідання/

31 січня 2025 року

Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 18.07.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 18.07.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити розмір застави, мотивуючи це недоведеністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання прокурора, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до обвинуваченого ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, та обставин його вчинення, з врахуванням даних про його особу при наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішені клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обставини його вчинення, а саме в умовах воєнного стану, та відомості що характеризують особу обвинуваченого, та вважає, що з метою дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 відносно останнього необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

-ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_4 у випадку доведеності його вини у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, загрожує покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Також, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід може бути обраний щодо підозрюваного;

-ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих, обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань обвинувачений ОСОБА_4 , шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб.

Сукупність вказаних обставин вказує на наявність ризиків щодо продовження ним протиправної діяльності.

При цьому, слідчий суддя, в силу положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає ОСОБА_4 розмір застави.

Також суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходу, ніж тримання під вартою, нездатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, високий ступінь ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені судом, високий ступінь суспільної небезпечності інкримінованого злочину.

Наведені стороною захисту дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 та його соціальні зв`язки, не переважають встановлених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики.

Також прокурор у підготовчому судовому просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, оскільки вважає, що він підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та складений відповідно до норм КПК України.

Захисник у судовому засіданні проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечив.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені частиною 3 ст. 314 КПК України, в тому числі і направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, дане питання підлягає першочерговому вирішенню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Станом на день подання прокурором обвинувального акту до суду на території України діяв, та на даний час продовжує діяти воєнний стан.

З обвинувального акту вбачається, що місцем вчинення кримінального правопорушення є територія колишньої Калінінської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№ 27), яка розташована за адресою: вул. Немировича-Данченка, 9, м. Горлівка, Донецька область, 84647, що відноситься до юрисдикції Калінінського районного суду міста Горлівки, який на теперішній час не здійснює відправлення правосуддя.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 змінено підсудність справ Калінінського районного суду міста Горлівка на Слов?янський міськрайонний суд Донецької області.

Разом з тим, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Отже у випадку дії воєнного стану та в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя, обвинувальні акти мають скеровуватись до суду у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування.

Згідно з позицією Верховного Суду Касаційного кримінального суду, висвітленою в ухвалі від 14.07.2022 у справі № 761/11819/2022 вбачається, що відповідно до положень ч. 2 ст. 283 КПК України, якими визначаються загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як зазначає Київський апеляційний суд, у своїх рішеннях, зокрема від 14.02.2024 року по справі № 761/18846/23, зі змісту наведеної норми, певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор, а тому місцем закінчення досудового розслідування слід вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.

Як вбачається з обвинувального акта, він був затверджений прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 13/15, тобто поза межами Шевченківського району м. Києва, а саме в Печерському районі м. Києва.

Наведене, із урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 32 КПК України та ч. 9 ст. 615 КПК України в редакції чинній на час звернення до суду з обвинувальним актом, свідчить про те, що вказане кримінальне провадження не підсудне Шевченківському районному суду міста Києва.

Враховуючи викладене, обвинувальний акт слід вважати таким, що надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, а відтак матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, підлягають направленню до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Києва до Печерського районного суду м. Києва.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 31.03.2025 року включно.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000653 від 18.07.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України - направити до Київського апеляційного суду, для вирішення питання про направлення кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Києва до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в частині застосування запобіжного заходу, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1