Справа №523/4442/25
Провадження №1-кс/523/1121/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 13.03.2025 року у відношенні:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кам`янка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого, по кримінальному провадженню № 0000195 від 13.03.2025 року «Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 », в якому зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що в середині березня 2025 року (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено) у невстановленої особи за невстановлених слідством обставин виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску. Так, невстановлена особа за допомогою телеграм-каналів підшукувала осіб, які бажали здійснити протиправний перетин державного кордону України до Придністровської Молдавської Республіки.

З метою конспірації та уникнення викриття своїх злочинних дій з боку правоохоронних органів, невстановлена особа за невстановлених досудовим розслідуванням обставин підшукала водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на невстановлених досудовим розслідуванням умовах повинен довезти заздалегідь підшуканих невстановленою особою осіб до державного кордону України та залишити їх у прикордонній зоні для подальшого переправлення через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску.

Згідно досягнутої домовленості, невстановлена слідством особа підшукала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в умовах воєнного стану, введеного на території України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із подальшим багаторазовим продовженням (востаннє Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ), на законних підставах не міг перетнути державний кордон у відповідному прикордонному пункті пропуску через заборону виїзду громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років за межі країни.

Окрім цього, невстановлена слідством особа, володіючи інформацією про розміщення місцевих пунктів пропуску, вказівками, порадами та забезпеченням засобів скоординувала ОСОБА_7 про те, що 20.03.2025 приблизно о 16:00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), останнього заберуть з міста Одеси, а саме біля будинку №1-Б по вулиці Академіка Воробйова, та доставлять його у прикордонний населений пункт Гребеники, Роздільнянського району Одеської області, де в подальшому він зможе незаконно перетнути державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску.

В подальшому, 20.03.2025 близько 16:00 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Chevrolet», номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи біля буд. №1-Б по вулиці Академіка Воробйова в місті Одесі, на виконання вказівки невстановленої особи зустрів ОСОБА_7 , та розмістив його в якості пасажира у вищевказаному автомобілі, після чого ОСОБА_4 надав останньому ще раз відповідні інструкції та направились до державного кордону України в напрямку м. Кодима, Подільського району, Одеської області.

Невстановлена особа визначивши напрямок незаконного перетину державного кордону України з Придністровською Молдавською Республікою, керуючи діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , сприяючи порадами щодо забезпечення таємного від прикордонного контролю протиправного перетину кордону та наданням засобу автомобіля марки «Chevrolet», номерний знак « НОМЕР_1 », керуючи яким ОСОБА_4 повіз зазначену особу в бік ділянки державного кордону України з Придністровською Молдавською Республікою в районі села Гребеники Роздільнянського району, Одеської області, проте протиправні дії ОСОБА_4 були викриті працівниками правоохоронних органів, а особу ОСОБА_4 затримано.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а також на те, що існують ризики, передбачені п.1,3 ст.177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному 21.03.2025 року.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, через недоведеність ризиків на які посилається прокурор.

При цьому підозрюваний пояснив, що визнає підозру.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000195 від 13.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст.332 КК України.

20.03.2024, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

При розгляді вказаного клопотання було встановлено що підозра у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.332 КК України відносно ОСОБА_4 є обґрунтованою, що на цьому етапі досудового розслідування підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом обшуку від 20.03.2025 транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Chevrolet», номерний знак « НОМЕР_1 », який перебуває в користуванні ОСОБА_4 в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , які поміщено до полімерного номерного пакету НПУ №NPU 2026227;

- автомобіль марки «Chevrolet», номерний знак « НОМЕР_1 », який опечатано біркою яка скріплена печаткою та підписами понятих.

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив що 20.03.2025 приблизно о 16:00 год. ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі марки «Chevrolet», номерний знак « НОМЕР_1 » забрав його біля буд. №1-Б по вулиці Академіка Воробйова в місті Одесі, та оминаючи пункти пропуску та маршрути змінних нарядів працівників Державної прикордонної служби України доставив його у прикордонний населений пункт Гребеники Роздільнянського району Одеської області де в подальшому він зможе незаконно перетнути державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску.

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в судовому засіданні прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду, підтверджується тим, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, отже покарання і процедура виконання покарання може бути визнана ним більш небезпечними, ніж втеча. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ). Так відповідно до рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» судом зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Крім того згідно матеріалів справи після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний з місця вчинення злочину зник, однак невдовзі був затриманий співробітниками поліції.

-щодо ризику впливати на свідків, то такий ризик також наявний з огляду на те, що ОСОБА_4 знайомий зі свідком ОСОБА_7 . На теперішній час, свідок допитаний лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак, під впливом підозрюваного може змінити показання в залі судового засідання, оскільки підозрюваний знає його особисто та може незаконно на нього впливати.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, до підозрюваного, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні сторони обвинувачення по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази обґрунтованої підозри у його скоєнні саме ОСОБА_4 із кваліфікацією цього кримінального правопорушення за ч.2 ст.332 КК України, а також враховує вік підозрюваного, те що він раніше не судимий, пенсіонер інвалід-2 групи, не одружений.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного є достатньо обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених обставин, тяжкості злочину, можливості для застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваному на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не знаходить, адже їх застосування не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З приводу доводів захисника і підозрюваного про недоведеність ризиків, то суд не бере їх до уваги, адже слідчим суддею досліджено докази які засвідчують їх наявність.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З питання встановлення застави то її розмір повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та тому ступеню довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного (обвинуваченого), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, та з урахуванням його майнового стану. З урахуванням наведеного, статті яка зазначена у клопотанні слідчого суд вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог п. 2 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 60560,00 гривень, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193-194, 197, 199, 369-372,376КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси та внесене у кримінальному провадженні за №0000195 від 13.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332КК України, - задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 діб тобто до 18 травня 2025 року включно.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави, закінчується 18.05.2025 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 60560,00 гривень.

Визначену заставу, необхідно внести у грошовій одиниці України на такі реквізити - отримувач коштів «Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області», код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, рахунок отримувача UA0005435, банк отримувача «ДКСУ м.Київ», код банку отримувача 820172.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком до 18.05.2025 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися з межі Одеської області, без дозволу слідчого, або прокурора;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватися зі свідками по справі.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Виконання ухвали покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, та направити начальнику ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Слідчий суддя : ОСОБА_1