БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 500/2879/13-к
Провадження № 1-о/497/1/25
УХВАЛА

про повернення заяви щодо перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами

19.02.25 року суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , вивчивши у приміщенні суду в м.Болград матеріали справи №500/2879/13-к (провадж.№1-о/497/2/24, провадж.№1-о/497/1/25) з заявою адвоката ОСОБА_2 від 20.09.2024р. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що надійшла до суду 24.09.2024р. в інтересах

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» (49000, м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко,80, е-mail: ),

- 01.08.2016р. засудженого вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст.185ч.1,185ч.2,185ч.3,115ч.2п.п.1,6,304ч.2 КК України 1960р.,

- що 23.03.2017р. був переглянутий ухвалою апеляційного суду Одеської області та 07.06.2017р. - ухвалою колегії суддів Другої судової палати ККС ВС, якими:

- вирок Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016р. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017р. було змінено: на підставі ч.5ст.74, п.3ч.1ст.49 КК України засудженого було звільнено від покарання, призначеного за ч.1ст.185,ч.2ст.185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності;

- та, остаточно, за сукупністю злочинів, засудженого за ст.ст.185ч.3,304ч.2, 115ч.2п.п.1,6 КК України, з застосуванням ст.ст.69 та 70ч.1 КК України до покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавлення волі без конфіскації майна,

ВСТАНОВИЛА:

24 вересня 2024 року до Болградського районного суду Одеської області надійшла заява адвоката ОСОБА_2 , що діє за дорученням №004-0088084 від 14.08.2024р. про надання правової допомоги на підставі Наказу №26 Регіонального центру з надання БВПД у Дніпропетровській області від 14.08.2023р. в інтересах засудженого ОСОБА_3 , - якою заявник просив відкрити провадження за нововиявленими обставинами і переглянути ухвалений стосовно його підзахисного вирок Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016р., посилаючись як на нову обставину - на заяву, що до нього надійшла 16.09.2024р. від гр. ОСОБА_4 брата засудженого ОСОБА_3 який був на момент вчинення злочину неповнолітнім свідком у вищевказаному кримінальному провадженні, і який стверджує цією письмовою заявою про надання ним неправдивих свідчень про його співучасть разом з засудженим у крадіжках, які ним (свідком) були надані, на його твердження, під тиском правоохоронців, що застосовували щодо нього, свідка, недозволені методи ведення розслідування.

До клопотання заявника додано незавірену належним чином ксерокопію заяви особи (без копії паспорту), що в цій ксерокопії зазначена свідком (гр. ОСОБА_4 ).

Крім того, заявником захисником не було зазначено мету перегляду вищевказаних рішень судів усіх інстанцій, а саме, яке інше, нове рішення він просить суд ухвалити з огляду на ті обставини, на які він посилається, як на підставу для початку перегляду судового рішення вироку від 01.08.2016р., що був неодноразово переглянутий і залишений без змін судами апеляційної і вищої інстанцій.

Ухвалою суду від 25.09.2024р. заява була залишена без руху з-за вищевказаних недоліків.

Так, залишаючи без руху вищевказану заяву адвоката, суд зазначив, що у заяві відсутні належні і достатні докази або клопотання про витребування доказів, не зазначено які саме конкретно обставини він вважає нововиявленими окрім «заяви» вищевказаного «свідка» і чим вони підтверджуються, не зазначено конкретно в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, чим підтверджуються доводи заяви «свідка», на яку посилається Заявник, а також відсутні конкретні вимоги до суду заявник просить суд про перегляд судового рішення, але не зазначає, який же результат цього перегляду вважає законним і обґрунтованим, не зазначає конкретні обставини і не надає докази чи їх перелік на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для перегляду адже в основу рішення суду про перегляд вироку суду, який набрав законної сили, не достатньо посилання заявника на неналежний доказ не завірену жодним чином копію заяви особи, яка стверджує що є свідком кримінального провадження, і особа якої не підтверджена жодним документом; крім того, заява адвоката не містить волі заявника про те, чи бажає він та його підзахисний особисто брати участь в розгляді судом своєї заяви, адже не зазначає це в тексті своєї заяви у супереч ч.3ст.427 КПК України.

16.10.2024р. до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_2 , якою він просив продовжити строк для усунення недоліків, наданих судом ухвалою від 25.09.2024р. до 01.11.2024р. та призначити засудженому захисника за місцем розташування суду.

Вищевказана заява ухвалою суду від 26.10.2024р. була задоволена частково та заявнику адвокату ОСОБА_2 надано строк для усунення недоліків його заяви від 20.09.2024р. про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення 15 (п`ятнадцять) днів з дня отримання ним та засудженим ОСОБА_3 копії цієї ухвали. Також судом заявнику було роз`яснено, що в разі неусунення ним недоліків заяви у встановлений судом строк, його заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами буде йому повернута, що не перешкоджатиме зверненню з нею до суду повторно в разі усунення недоліків, визначених даною ухвалою.

Однак, до теперішнього часу недоліки заяви не усунені.

Відповідно до ч.3ст.464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 цього Кодексу, застосовуються правила ч.3ст.429 цього Кодексу, якими встановлено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо особа не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки заявником не усунуті у встановлений йому судом строк недоліки заяви, яку було залишено без руху, його заява підлягає поверненню.

Крім того, щодо суті кримінального провадження, судом з`ясовано наступне:

1. вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 17.04.2014р. гр. ОСОБА_3 був визнаний винним за ст.ст.185ч.ч.1,2,3;115ч.2п.п.1,6, 304ч.2 КК України 1960року, з застосуванням ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно, - до довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, строк відбування покарання визначено судом рахувати з 11.03.2012р.;

2. ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.07.2015р. цей вирок був скасований, а справа направлена на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі суду, при цьому суд зазначив (мовою оригіналу) «вирок в подтверждение виновности ОСОБА_3 в совершенных преступлениях по предъявленному обвинению содержит ссылки на показания потерпевшего ОСОБА_5 и свидетелей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , данные ими на досудебном следствии… проверить довод апелляции осужденного ОСОБА_3 о том, что своего малолетнего брата он в преступную деятельность не вовлекал, не представляется возможным…»;

3. 16.10.2015 ухвалою Болградського районного суду Одеської області колегія суддів призначила до судового розгляду кримінальну справу відносно ОСОБА_3 на підставі листів Апеляційного суду Одеської області від 07.09.2015 за №11-9837/вх.с./15 та від 24.09.2015 за №11-10325/вх.с.15 у порядку ст.38 УПК України (в редакції 1960р.) щодо направлення справи для розгляду до Болградського районного суду Одеської області;

4. вироком Болградського районного суду від 01.08.2016 гр. ОСОБА_3 знову був визнаний винним за ст.ст.185ч.ч.1,2,3;115ч.2п.п.1,6, 304ч.2 КК України 1960року, та, з застосуванням ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно, йому було призначено повторно покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна; при цьому, у цьому вироку суд зазначив, що у судовому засіданні ОСОБА_3 (мовою оригіналу) «когда .. узнал, что в этом деле фигурирует и его младший брат, он начал все отрицать, так как брат не имеет никакого отношения к краже, которую он совершил самостоятельно. Ранее он признавал вину, так как верил, что его действительно осудят на 13 лет лишения свободы, и что в это дело не будет, втянут его младший брат. Когда его осудили первый раз к 15 годам лишения свободы, думал, что можно жить дальше, после того как отбудет наказание. Но поскольку, последний раз был приговор, которым его приговорили к пожизненному заключению, он решил говорить правду, не смотря на все угрозы. Кроме того, он - ОСОБА_3 считает, что его задержание было незаконным, и все следственные действия, проведенные в этот период не имеют доказательственного значения, так как задержан он был в г. Одессе 07.03.2012 года, в дальнейшем 08.03.2012 года доставлен в г.Рени, 11.03.2012 года был составлен протокол его задержания, а лишь 13.03.2012 избрана мера пресечения содержание под стражей».. Однак вину підсудного ОСОБА_3 «в совершении преступлений, предусмотренных ст.ст.185ч.3, 115ч.2п.п.1,6, 304ч.2 УК Украины, коллегия судей считает доказанной, подтверждающейся … исследованными судом доказательствами..». Так, цим вироком суд перевірив версію підсудного ОСОБА_3 про те, що він не втягував у злочинну діяльність свого молодшого брата ОСОБА_4 , а саме, допитав в якості свідка неповнолітнього ОСОБА_4 молодшого брата підсудного у присутності законного представника батька ОСОБА_11 та спеціаліста Служби у справах дітей (л.д.12, 13 т.3), і свідок «…суду пояснил, что он проживает со своим отцом ОСОБА_11 в доме по адресу: АДРЕСА_1 . Ранее с ними проживала сестра Асаржи Зинаида, в гости приезжал брат ОСОБА_12 . Зимой 2012 года брат также был в гостях. О том, что произошло с соседями ОСОБА_13 и ОСОБА_14 , он узнал позже, когда его и сестру допрашивали в школе. С братом ОСОБА_15 кражу посуды у соседей не совершал, и о том, что делал брат, ему тоже ничего не было известно. Ранее говорил не правду, так как боялся, говорил лишь то, что его просили сказать сотрудники милиции, думал, что так будет лучше и для него и для брата, что в дальнейшем его будут осуждать. В суде тоже говорил так, как его учили ранее. Никому из присутствующих в суде, а ни адвокату, а ни сотрудникам служб, а ни учителю, он не говорил правды, что его заставили говорить именно так, что он боится за себя и за брата. Сейчас ничего не боится, и поэтому говорит так, как было в действительности, а именно то, что брат Михаил его ни о чем не просил, когда был дома зимой 2012 года, никуда он с ним ночью не ходил, а спал дома, никакую посуду они вместе у соседей не брали, а как эта посуда оказалась у них на чердаке дома он не знает. К брату относиться с уважением, на просьбы брата реагирует по разному, и понимает, что сделал плохо, когда говорил ранее не правду». Судом також була перевірена версія самого підсудного ОСОБА_3 , який стверджував суду, що до нього застосовувалися незаконні методи розслідування працівниками поліції, рпи цьому суд у вироці з цього приводу зазначив: «из г. Одессы сотрудниками розыска был доставлен ОСОБА_3 вместе с его сожительницей ОСОБА_16 .. При этом, на квартире где проживал ОСОБА_3 были изъяты похищенные из дома потерпевших вещи: телефон, массажный пояс, а также личные вещи ОСОБА_17 , что было зафиксировано протоколом, и также передано в Ренийский РО.. При этом со слов сотрудников, доставивших ОСОБА_3 , последний признался в совершенных преступлениях, еще находясь в квартире в Одессе, вину свою не отрицал. Каких либо телесных повреждений на ОСОБА_3 не было, ни он, ОСОБА_3 , ни его девушка не высказывались о каких либо угрозах, принуждениях либо насилии к ним со стороны сотрудников милиции. Кроме того, ОСОБА_3 был освидетельствован в медицинском учреждении и каких либо повреждений на его теле обнаружено не было, и жалоб с его стороны не поступало. При передаче ОСОБА_3 в следственный изолятор г.Измаила, также не было выявлено у ОСОБА_3 каких-либо телесных повреждений. При неоднократных допросах ОСОБА_3 вел себя очень спокойно, рассказывал все по порядку, последовательно, логично, не меняя своих показаний и не путаясь в них. При проведении ВООС ОСОБА_3 был также спокоен, но немного подавлен и расстроен, но при этом подробно рассказывал обо всех обстоятельствах, указывая на те факты, которые в последующем подтверждались на месте, а именно: - что окна в комнате, где были обнаружены тела потерпевших им были занавешены; - как он приподымал диван, и тела потерпевших скатились с него; - какая ранее обстановка была в комнате, где находились потерпевшие; - где он обнаружил деньги и другие вещи; - указал где находятся ключи от замка, которым он закрыл входную дверь в дом потерпевших; - указал где находиться украденное имущество, которое в последующем было найдено и изъято; - указал что палка, которой он бил потерпевших находиться в туалете его домовладения, и она в последующем была там обнаружена и изъята. Также ОСОБА_3 пояснял, что переносить посуду, которую он выносил из сарая потерпевших, ему помогал его младший брат Иван (свідок ОСОБА_4 )»; суд, ухвалюючи свій вирок, зазначив, що «На протяжении всего досудебного расследования и двух судебных рассмотрений в суде первой инстанции, а также в суде апелляционной инстанции, ОСОБА_3 давал признательные показания, которые имели подробное, логическое, последовательное изложение фактов и обстоятельств касающиеся совершения кражи у ОСОБА_13 и ОСОБА_14 , нанесения им телесных повреждений, приведших к их смерти (т.1 л.д.41, 42-46, т.2 л.д.60-61, 82, 103, 307-314, т.3 л.д.66-81). И эти признательные показания ОСОБА_3 полностью соответствуют всем собранным по делу доказательствам и заключениям экспертиз, которые проводились в последующем. Кроме того, приговором Измаильского горрайонного суда Одесской области от 23.01.2013 года, ОСОБА_3 был признан виновным, и осужден к 15-ти годам лишения свободы … (т.2 а.с.315-317). С данным приговором ОСОБА_3 был полностью согласен, поскольку апелляцию не вносил. А в поданных возражениях на апелляцию на указанный приговор, просил оставить его без изменений, а апелляционную жалобу прокурора без удовлетворения (т.2 л.д.328)… На протяжении более трех лет, начиная с момента задержания, ОСОБА_3 не подавал каких либо жалоб, заявлений по поводу применения к нему физического, морального, психологического насилия и давления. Не заявлял этого ни при одном судебном рассмотрении, не сообщал этих фактов своим защитникам... С целью проверки показаний ОСОБА_3 , что он не вовлекал в преступную деятельность своего несовершеннолетнего брата Асаржи Ивана, судом были исследованы в судебном заседании материалы уголовного дела № 8 в отношении ОСОБА_10 по ст.185 ч.3 УК Украины. Из которых усматривается, что ОСОБА_10 не отрицал своей причастности к краже имущества у соседей ОСОБА_13 и ОСОБА_14 по просьбе своего старшего брата ОСОБА_3 .

Все допросы ОСОБА_10 , а также судебное рассмотрение указанного уголовного дела проводились с соблюдений требований УПК Украины 1960 года. По результатам рассмотрения которого, было принято решение от 17.12.2012 года об освобождении ОСОБА_10 от уголовной ответственности, применении к нему принудительных мер воспитательного характера отдан под надзор педагогического коллектива ООШ с.Долинское Ренийского района Одесской области сроком на один год (уголовное дело № 1523/2256/12 на 88 листах). Данное решением обжаловано не было, вступило в законную силу, и было исполнено. Кроме того, были допрошены свидетели…»; також суд в цьому вироку зазначив, що «…на всех предыдущих судебных заседаниях во время рассмотрения дела Измаильским горрайонным судом Одесской области, ОСОБА_3 давал признательные показания, спокойно, подробно и последовательно рассказывал, как он совершил убийство их родителей. При этом ни разу не упоминал, что кто-либо из сотрудников милиции оказывал на него давление или угрожал», а також, що «Суд считает, что изменение подсудимым ОСОБА_3 показаний вызвано желанием последнего смягчить свою ответственность, а также с целью ввести суд в заблуждение относительно своей роли в совершении преступления с целью нести ответственность исключительно за преступления, предусматривающее более мягкое наказание. Показания подсудимого ОСОБА_3 на досудебном следствии, и дважды при рассмотрении дел судами до их изменения подтверждаются иными собранными по делу доказательствами, являются последовательными и непротиворечивыми, получены от подсудимого с соблюдением требований норм уголовно-процессуального законодательства (в редакции 1960 года), и требований ст. 63 Конституции Украины. Поэтому, эти показания подсудимого ОСОБА_3 суд признает надлежащими доказательствами по делу, которые в совокупности с другими собранными судом доказательствами подтверждают вину подсудимого в совершении инкриминируемых ему деяний. Утверждение подсудимого ОСОБА_3 о том, что он незаконно был задержан, а поэтому все доказательства, собранные и добытые в этот период являются незаконными, и что к нему применялись недозволенные методы ведения следствия, суд расценивает критически… Неискренность ОСОБА_18 при даче показаний суду, умышленное искажение фактических обстоятельств, при которых были совершены преступления свидетельствует об отсутствии у подсудимого раскаяния в содеянном, вследствие пренебрежительного отношения к жизни других людей, что свидетельствует о его повышенной социальной опасности. С учетом изложенного суд приходит к выводу о необходимости изоляции подсудимого ОСОБА_3 от общества и назначения ему наказания в виде лишения свободы. При этом суд считает, что подсудимый представляет собой исключительную опасность для общества и имеются все основания для назначения подсудимому ОСОБА_3 более сурового вида наказания, предусмотренного ст.115 ч.2 п.1, 6 УК Украины в виде пожизненного лишения свободы, поскольку такая антисоциальная и уголовная целенаправленность личности подсудимого не дает суду оснований для применения к ОСОБА_3 наказания в виде лишения свободы на определённый срок, так как этого будет не достаточно для исправления осужденного и предупреждения новых преступлений. В соответствии с заключением комиссионной амбулаторной судебно-психиатрической экспертизы № 108 от 26.04.2012 года ОСОБА_3 каким-либо хроническим психическим заболеванием, слабоумием, иным болезненным состоянием психики не страдал и не страдает…»

5. ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017 суд апеляційної інстанції перевірив законність «осуждения ОСОБА_3 за вовлечение несовершеннолетнего ОСОБА_10 в преступную деятельность и умышленное убийство потерпевших ОСОБА_13 и ОСОБА_14 при отягчающих обстоятельствах» та зазначив, що «В связи с заявлениями осужденного о признании недопустимыми собранных по делу доказательств апелляционный суд по ходатайству прокурора провел частичное судебное следствие с целью проверки указанных доводов ОСОБА_3 , в результате чего пришел к выводу о надуманности доводов осужденного», а також, що «…районный суд тщательно проверял доводы осужденного о непричастности его к умышленному убийству потерпевших и вовлечению несовершеннолетнего в преступную деятельность, его требования о недопустимости доказательств. Суд допросил ряд свидетелей: ОСОБА_19 заведующую сектором по вопросам опеки и попечительства Ренийской районной государственной администрации Одесской области, ОСОБА_20 представителя Службы по дела детей Ренийской ОГА, ОСОБА_21 учителя Долинской средней школы Ренийского района Одесской области, которые присутствовали при проведении допросов несовершеннолетнего ОСОБА_10 в ходе досудебного расследования и в суде первой инстанции, при этом несовершеннолетний ОСОБА_10 свободно рассказал следователю и суду о том, что ночью, около 23 часов по просьбе брата ОСОБА_3 он пошел к дому потерпевших ОСОБА_13 и ОСОБА_14 и стоял рядом с заброшенным домом, а брат ОСОБА_3 проник в домовладения потерпевших, а через некоторое время выносил и подавал ему через забор разную посуду, которую тот переносил к себе домой. Эти его показания соответствуют показаниям свидетеля ОСОБА_11 об обстоятельствах обнаружения похищенной посуды в его домовладении, также они соответствуют показаниям потерпевшей ОСОБА_22 в этой части. Кроме того, факт вовлечения осужденным несовершеннолетнего ОСОБА_10 в преступную деятельность подтверждается вступившим в законную силу постановлением Ренийского районного суда Одесской области от 17.12.2012 года об освобождении ОСОБА_10 от уголовной ответственности по делу о хищении имущества потерпевших ОСОБА_13 и ОСОБА_14 и применении к нему принудительных мер воспитательного характера (т.2 л.д.304-305). Об этом же свидетельствует протокол выдачи ОСОБА_11 10.03.2012 года похищенных алюминиевых баков (бидонов), казанов, сковородок (т. 2 л.д. 35-36). Утверждения осужденного о незаконности изъятия работниками милиции у него 07.03.2012 года в квартире АДРЕСА_2 похищенных им потерпевших мобильного телефона и массажного пояса, не могут быть приняты апелляционным судом, поскольку он на тот момент находился в розыске по уголовному делу по факту хищения имущества потерпевшего ОСОБА_23 и работники милиции при задержании вправе были задержать его и обыскать. Полученные в результате осмотра данной квартире при таких обстоятельства доказательства не могут быть признаны недопустимыми, как на этом настаивает осужденный (т.1 л.д. 50-51). Доводы апелляции осужденного о том, что он себя вынужден был оговорить из-за применения к нему работниками милиции незаконных методов следствия во время перевозки его из г. Одессы в г. Рени 07.03.2012 года, а также работниками Ренийского РОВД были проверены прокуратурой и судом первой инстанции, обоснованно признаны надуманными и несостоятельными…»; при цьому суд апеляційної інстанції змінив вирок лише в частині додаткового покарання і остаточно призначив засудженому ОСОБА_3 «по совокупности преступления путем поглощения менее строгих наказаний более строгим в виде пожизненного лишения свободы без конфискации имущества»;

6. Верховний суд ухвалою від 07.06.2018р. залишив по суті без змін Вирок Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016 та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017 змінивши лише в частині призначеного покарання на підставі ч.5ст.74, п.3ч.1ст.49 КК України звільнив ОСОБА_3 від покарання, призначеного за ч.1ст.185,ч.2ст.185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності станом на момент касаційного перегляду справи, та призначивши остаточно ОСОБА_3 покарання у виді довічного позбавлення волі без конфіскації майна. При цьому суд Касаційної інстанції у своєму рішенні зазначив, що «Висновки суду про винуватість ОСОБА_3 є належно мотивованими та ґрунтуються на даних, які були належним чином перевірені в судовому засіданні та змістовно наведені у вироку… Зібраним по справі доказам суд дав належну оцінку, повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_3 злочинів, у вчиненні яких він обвинувачувався. Кваліфікація дій ОСОБА_3 за обставин, установлених судом, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304, п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України є правильною... Не знайшли свого підтвердження і доводи засудженого про його незаконне затримання 07 березня 2012 року, оскільки 11 жовтня 2011 року ОСОБА_3 був оголошений у розшук за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по оперативно-розшуковій справі «Розшук», яка була заведена 11 жовтня 2011 року та затриманий в порядку ст. ст. 106, 115 КПК України 1960 року. 09 березня 2012 року вищезазначена оперативно-розшуковій справа була закрита. Твердження у касаційній скарзі засудженого ОСОБА_3 щодо застосування до нього співробітниками міліції недозволених методів ведення слідства, є необґрунтованими. Відповідно до ухвали Болградського районного суду Одеської області від 12 травня 2016 року прокуратурою Одеської області від 26 липня 2016 року було зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження за ч. 1 ст. 365 КК України щодо незаконного затримання, застосування недозволених методів ведення слідства службовими особами Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області щодо ОСОБА_3 та закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення….».

Крім того, 25.07.2018 засуджений ОСОБА_3 вже звертався до Болградського районного суду Одеської області з заявою про відкриття кримінального провадження за нововиявленими та виключними обставинами і скасування ухвалені стосовно нього: вирок Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016року, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23.03.2017року та ухвалу Верховного суду від 07.06.2018року, призначити новий судовий розгляд кримінальної справи стосовно нього, і ухвалити нове рішення, не зазначаючи, з якою метою та з якої причини він вважає вищевказані рішення судів усіх інстанцій такими, що підлягають скасуванню, та яке саме інше, нове рішення він просить ухвалити з огляду на ті обставини, на які він посилається, тому ця заява була залишена без руху.

Так, суд при цьому своєю ухвалою від 26.07.2018р. зазначив, що засуджений «стверджує, що суд першої інстанції послався на незаконні докази які були добуті з порушенням вимог кримінально-процесуального Закону, про які він дізнався лише при апеляційному перегляді вироку, і це, на його думку, є нововиявленими виключними обставинами, які є підставою для перегляду вищевказаного судового рішення вироку, проте, не зазначаючи з якою метою, на його думку, має бути переглянуте судове рішення, що було перевірено судами апеляційної і касаційної інстанції і набрало законної сили». При цьому суд, залишивши без руху цю заяву засудженого, роз`яснив йому, що «Відповідно до вимог ст.464 КПК України, «Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 35 цього Кодексу Частина перша статті 464 в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017; не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами; до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 464 цього Кодексу, застосовуються правила ч.3 статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами», а також, що «заява та клопотання не відповідають вимогам чинного вищезазначного законодавства, а Заява, у порушення п.п.3,4,5,5-2,6ч.2 статті 462 КПК України, не містить: вимоги щодо підстав та мети ухвалення судом нового вроку після перегляду вищевказаного, що набрало законної сили; посилання на обставини, визначені Законом, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та заявнику під час судового розгляду; та обґрунтування вимоги про перегляід рішення з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог до суду».

Крім того, згідно державного реєстру судових рішень, суд неодноразово розглядав різні питання у цій кримінальній справі:

- 30.11.18 року ухвалою судді Болградського районного суду Одеської області заява ОСОБА_3 , що надійшла до суду 25.07.2018 року про перегляд рішень суду у кримінальній справі №500/2879/13-к (провадж. №1/497/1/16), за виключними та нововиявленими обставинами була повернута разом з усіма доданими до неї матеріалами; заявнику було в тексті резолютивної частини ухвали роз`яснено, що повернення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами не позбавляє його права повторного звернення до суду у порядку КПК України в разі усунення зазначених недоліків, а також що ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня отримання її копії; однак вона оскаржена не була;

- ухвалами від 13.12.19р. та 13.01.2020р. Болградським районним судом було відкрито провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_3 від 18.09.2019 року про про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку; судове засідання було призначене на 20.12.2019 та на 30.01.2020 в режимі відеоконференції з ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» Міністерства юстиції України де утримувався засуджений;

- ухвалою від 21.01.2020 Болградським районним судом заява засудженого ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами була повернута заявнику у зв`язку з тим, що вона подана до неналежного суб`єкту її розгляду; та засудженому було роз`яснено, що, згідно положень ст.ст. 400-7 та 400-9 КПК України (в ред.1960р.) він має право звернутися з клопотанням про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами до Генерального прокурора України та його заступників або прокурора області, який в подальшому уповноважений подавати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду; було також в тексті резолютивної частини ухвали роз`яснено право на оскарження цієї ухвали протягом 7 днів з моменту одержання її копії до Одеського апеляційного суду, але цим правом засуджений не скористався;

- ухвалою від 30.01.2020 від 21.01.2020 Болградським районним судом також було розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_3 про уточнення строку його фактичного затримання і відмовлено у задоволенні, при цьому суд зазначив в мотивувальній частині ухвали, що «Наявні в матеріалах кримінального провадження копія протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.2 а.с.42) та копія ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 12.03.2012 (т.2 а.с.50-52) підтверджують обставини затримання ОСОБА_3 11.03.2012 та обрання 12.03.2012 відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак відповідно до доданої засудженим ОСОБА_3 до клопотання постанови прокуратури Одеської області від 26.07.2016 про закриття кримінального провадження №000407 від 25.05.2016 в тексті постанови зазначено, що 07.03.2012 року в м. Одесі було встановлено місцезнаходження ОСОБА_3 та затримано його (а.с.16). При цьому ніяких доказів до клопотання з цього приводу надано не було. Жодний інший документ на підтвердження факту затримання ОСОБА_3 саме 07.03.2012 року в матеріалах кримінальної справи №2 від 06.03.2012 року, Єдиний унікальний номер судової справи №500/2879/13-к - відсутній… усі документи, що наявні в матеріалах цієї кримінальної справи, були досліджені судом, та взяті до уваги, і покладені в основу судового рішення. Будь-яких інших доказів, щодо затримання ОСОБА_3 в інший час в іншому місці, про які стверджує засуджений, під час розгляду справи суду надані не були»;

- ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі ВС від 19 травня 2021 року було передане клопотання засудженого ОСОБА_3 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, постановлених у кримінальному провадженні щодо нього на розгляд Великої Палати Верховного Суду»

- а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2021 року суд відмовив у відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_3 про перегляд за виключними обставинами судових рішень, постановлених у кримінальному провадженні щодо нього і повернув клопотання заявнику разом з усіма доданими матеріалами; при цьому суд вищої судової інстанції зазначив, що «Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, Велика Палата вважає… автор порушує питання про перегляд судових рішень у порядку ст. 4004 КПК 1960 року. Проте зазначену норму права було виключено на підставі Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів»…. «Відповідно до положень ч.3ст.459 КПК виключними обставинами визнаються: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення. Статтею 33 КПК регламентовано, що кримінальне провадження за виключними обставинами з підстави, визначеної п.2ч.3ст.359 цього Кодексу, здійснюється Великою Палатою. Проте у клопотанні не міститься посилань на те, що міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, було встановлено порушення національними судами міжнародних зобов`язань при вирішенні справи ОСОБА_3 . Наразі немає таких даних й у Верховному Суді. Натомість аргументи ОСОБА_3 про незаконність його засудження були предметом перевірки в касаційному порядку, в юридичному аспекті вони не є виключними обставинами, які слугують підставою для здійснення перегляду справи ОСОБА_24 . Фактично у клопотанні йдеться про необхідність повторного касаційного розгляду, що КПК не передбачено. З урахуванням наведеного відсутні правові підстави для відкриття Великою Палатою провадження за клопотанням ОСОБА_3 про перегляд за виключними обставинами судових рішень щодо нього».

Крім того, вищевказаною ухвалою від 26.07.2018р. Болградський районний суд Одеської області, залишаючи без руху заяву засудженого ОСОБА_3 про перегляд судових рішень відносно нього за нововиявленими та виключними обставинами, зазначив, що «Згідно ч.1 ст.461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини».

Однак, з вищевказаних судових рішень вбачається, що версія засудженого щодо непричетності його молодшого брата ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, у скоєнні яких визнаний винним засуджений ОСОБА_3 вже неодноразово перевірялася різними судами, а тому відсутні підстави вважати, що засудженому ОСОБА_4 не були відомі ці обставини раніше, ніж за три місяці до звернення до суду цього разу через адвоката ОСОБА_2 з таким самим питанням щодо перевірки версії про непричетність неповнолітнього ОСОБА_4 молодшого брата засудженого ОСОБА_3 до вчинення протиправних діянь, пов`язаних з цим кримінальним провадженням.

З вищевказаної ухвали Болградського районного суду Одеської області від 25.09.2024 року про залишення без руху заяви адвоката ОСОБА_2 захисника засудженого ОСОБА_3 від 20.09.2024р. про перегляд за нововиявленими обставинами вищевказаних судових рішень стосовно засудженого ОСОБА_3 , судом зазначено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не відповідає вимогам чинного законодавства у зв`язку з тим, що не містить зазначення мети перегляду вищевказаних рішень судів усіх інстанцій, а саме, яке інше, нове рішення він просить суд ухвалити (?) з огляду на ті обставини, на які він посилається, які докази витребувати та які вчинити у зв`язку з дим процесуальні дії для з`ясування і підтвердження цих нововиявлених обставин, не зазначаючи які саме конкретно обставини він вважає нововиявленими окрім заяви вищевказаного давно відомого свідка і чим вони підтверджуються; також у зв`язку з поданням заяви без дотримання строків, визначених чинним КПК України та без клопотання про поновлення пропущеного строку відповідно до ст.461ч.1 КПК України, якою регламентовано, що «Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини»; та через те, що сама заява не містить відомостей, визначених ст.463 КПК України, а саме, відомості про конкретну помилку, допущену судом першої інстанції внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого ч.3 цієї статті а також належних доказів існування виключних обставин: встановлені судовим рішенням вчинення суддею злочину, внаслідок якого ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення, або встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Згідно ч. 3ст.464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 КПК України, застосовуються правила ч.3ст.429 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишається без руху, а в разі неусунення недоліків заяви у встановлений судом строк, повертається заявнику.

Враховуючи вищевикладене, заява адвоката ОСОБА_2 захисника засудженого ОСОБА_3 про перегляд трьох судових рішень, головним з яких є вищевказаний вирок Болградського районного суду Одеської області від 01.08.2016р. за нововиявленими обставинами, і яка була залишена без руху для усунення її недоліків підлягає поверненню заявнику через неусунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали і який був судом продовжений наступною ухвалою від 26.10.2024р.

Керуючись ст.ст.91,92,95,96,427,429,459,462,464 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути заяву адвоката ОСОБА_2 від 20.09.2024р. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що надійшла до суду 24.09.2024р. в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами невідкладно направити заявнику із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та всіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що він має право на повторне звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами після оформлення її відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

Ухвала протягом семи днів з моменту одержання її копії, може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1