Провадження № 1-кс/185/1283/24
22 жовтня 2024 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 17 жовтня 2024 року, близько 10:20 год., водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ», рухаючись по вул. Івана Богуна у м. Павлограді, під час свого руху не дотримався безпечного бічного інтервалу, у результаті чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , 1956 року народження, який рухався біля правого краю проїзної частини у попутному напрямку. Внаслідок ДТП водій велосипедист ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, у вигляді: ЗЧМТ, забійні садна тім`яної ділянки голови, множинні двобічні переломи ребер, підшкірна емфізема, пневмоторакс. Госпіталізований до травматологічного відділення. Попередньо водії тверезі.
17 жовтня 2024 року, об 11:15 год, було оглянуто та вилучено автомобіль марки «ЗАЗ», модель «110308», реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед марки «Комфорт», без реєстраційного номеру, з механічними пошкодженнями, які поміщено для подальшого зберігання на площадці тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15 липня 2003 року автомобіль марки «ЗАЗ», модель «110308», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 (м. т. НОМЕР_3 ).
Велосипед марки «Комфорт», без реєстраційного номеру належить ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 (м.т. НОМЕР_4 ).
Транспортні засоби з механічними пошкодженнями які було вилучено під час оглядів, у подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що будуть встановлені під час кримінального провадження в суді.
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені транспортні засоби, оскільки вони є речовим доказом у кримінальному провадженні, до яких необхідний доступ експертам які будуть проводити експертизу, а також можуть містити інші відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин під час розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України,слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений у ході огляду 17 жовтня 2024 року автомобіль марки «ЗАЗ», модель «110308», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений у ході огляду 17 жовтня 2024 року велосипед марки «Комфорт», без реєстраційного номеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1