КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4781/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги зі змінами підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року про продовження строку тримання під вартою,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 .

Продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування, тобто до 25.08.2024 включно. Визначено ОСОБА_6 розмір застави у межах 3 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9 084 000 гривень у національній грошовій одиниці. У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Зобов?язано начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ІТТ ГУ НП у м. Києві, іншої установи попереднього ув?язнення за місцем утримання ОСОБА_6 негайно забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження підозрюваного та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід підозрюваному на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю та покласти обов`язки відповідно до ст.194 КПК України.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що відсутня обґрунтована підозра та вагомі докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а клопотання сторони обвинувачення не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, апелянт звертає увагу на наявність у підозрюваного ОСОБА_6 низки захворювань, зокрема серцевої недостатності та зазначає, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та зміни до неї, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю та покласти обов`язки відповідно до ст.194 КПК України.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що вказані стороною обвинувачення та слідчим суддею ризики не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому є недоведеними. Судом не враховано той факт, що він має постійне місце проживання та сім`ю.

Апелянт вказує, що прокурор не надав доказів того, що до нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою. Також вважає, що розмір застави є непомірним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 04.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2. ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

26.03.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.03.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2. ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

29.03.2024 Шевченківським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у вигляді 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 069 000 грн., строком до 26.05.2024 включно.

23.04.2024 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

20.05.2024 керівником Шевченківської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 27.06.2024 включно.

21.05.2024 Шевченківським районним судом м. Києва відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у вигляді 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 084 000 грн, строком до 27.06.2024 включно.

Слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 04.01.2023, продовжено до 5-ти місяців, який спливає 27.08.2024, проте, внаслідок особливої складності вказаного провадження, обсягу проведених та запланованих до проведення слідчих та процесуальних дій, проведення призначених судових експертиз, досудове розслідування вказаного кримінального провадження не може бути завершеним у тримісячний строк.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 25.08.2024 включно, з можливістю внесення застави у вигляді 3 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9 084 000 грн. та зобов`язано уповноважених осіб забезпечити надання медичної допомоги підозрюваному.

Слідчий суддя виходив з того, що слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, наявність яких встановлена в судовому засіданні, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу та на даний час не зменшилися й продовжують існувати.

Крім того, слідчий суддя взяв до уваги погіршення стану здоров`я ОСОБА_6 та дійшов висновку про необхідність зобов`язати начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ІТТ ГУ НП у м. Києві, іншої установи попереднього ув?язнення за місцем утримання ОСОБА_6 негайно забезпечити додержання права підозрюваного на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою та встановлено, що необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Крім цього, колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_6 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного,наявність судимостей у підозрюваного, обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та розмір збитків, заподіяння яких, згідно даних повідомлення про підозру, інкриміновано ОСОБА_6 , дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у розмірі 3 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9 084 000 гривень.

Колегія суддів вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Посилання апелянтів на те, що слідчим суддею не враховано той факт, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та сім`ю, є батьком 4 малолітніх дітей, є безпідставними, оскільки, з урахуванням обсягу повідомленої підозри, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя в ході розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визначення застави підозрюваному в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а вказані дані про особу підозрюваного не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі цілодобового домашнього арешту, або зменшення йому визначеного слідчим суддею розміру застави.

Доводи апелянтів про те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , наявність судимостей у підозрюваного, характер та обставини інкримінованих йому діянь, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували, що встановлені слідчим суддею ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта на день апеляційного розгляду клопотання втратили свою актуальність.

Інші доводи апеляційних скарг висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За наведених обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги зі змінами підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________

ОСОБА_2 Судді: ОСОБА_3____________ ОСОБА_4____________