Справа № 570/5818/24
Номер провадження 1-кс/570/633/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором-стажистом на посаді прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 02.11.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із клопотання, в ході досудового розслідування було встановлено, що 01.11.2024 до ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 про те, що 01.11.2024 близько 21:50 год. військово-службовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , наніс тілесні ушкодження заявнику рукояткою від пристрою травматичної дії.

02.11.2024 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: патрон калібру 9 мм, який виявлений у автомобілі Volkswagen Transporter IV р.н. НОМЕР_2 , та поміщено до сейф пакету НПУ WAR 1355960, на столі у приміщенні виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на пристрій травматичної дії з маркуванням №Кі 1400869 марки FLARM TQ1 UXOR кал. 9 мм, який поміщений до сейф пакету НПУ ЕХР 0244369, два предмети ззовні схожі на магазини до вказаного пристрою який поміщено до сейф пакету НПУ WAR1355961, двадцять два предмети ззовні схожі на патрони травматичної дії калібру 9мм та гільза калібру 9 мм упаковано до сейф пакету НПУ WAR1355963, дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на право зберігання, носіння пристрою травматичної дії виданий на ім`я ОСОБА_6 , упакований до сейф пакету НПУ WAR1355962.

04.11.2024 року постановою дізнавача вказані вище речі та предмети було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У клопотанні зазначається, що на даний час є підстави вважати, що вищевказане майно є предметом вчинення злочину, а тому відповідно до ст. 98 КПК України, є речовим доказом, та має доказове значення у кримінальному провадженні.

В судове засідання дізнавач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, а саме використання як доказу, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню,оскільки не накладення арешту на дане майно може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженнюна нього необхідно накласти арешт, а відтак приходить до висновку, що клопотання слід задоволити.

Стаття 173 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

04.11.2024 року постановою дізнавача вказані вилучені речі та предмети було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, за наведених обставин, з метою збереження речових доказів, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задоволити.

Накласти арешт на патрон калібру 9 мм, який виявлений та вилучений у автомобілі Volkswagen Transporter IV р.н. НОМЕР_2 , та поміщений до сейф пакету НПУ WAR 1355960, предмет ззовні схожий на пристрій травматичної дії з маркуванням № Кі 1400869 марки FLARM TQ1 UXOR кал. 9 мм, який поміщений до сейф пакету НПУ ЕХР 0244369, два предмети ззовні схожі на магазини до вказаного пристрою який поміщено до сейф пакету НПУ WAR1355961, двадцять два предмети ззовні схожі на патрони травматичної дії калібру 9 мм та гільза калібру 9 мм упаковано до сейф пакету НПУ WAR1355963, дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на право зберігання, носіння пристрою травматичної дії виданий на ім`я ОСОБА_6 , упакований до сейф пакету НПУ WAR1355962.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1