Справа №303/3121/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000182 від 01.02.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.4 ст.186, ч.1 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженніі Мукачівського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000182 від 01.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.4 ст.186, ч.1 ст.296 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 подано клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування даного клопотання прокурор вказує на те, що ризики, існування яких було встановлено під час досудового розслідування, та підтверджено в ході судового розгляду кримінального провадження, зокрема при попередньому розгляді клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, на даний час не втратили своєї актуальності та не зменшилися. При цьому, застосування альтернативних запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вищевказане клопотання з викладених у ньому підстав, просив таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив щодо подальшого продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд змінити його на більш м`який, що не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт або зменшити розмір застави.

Адвокат ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на відсутність ризиків, зазначених прокурором в клопотанні.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку тримання під вартою, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд має перевірити обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України на предмет того чи виправдовують вони подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Ухвалою Мукачівського міськрайнного суду від 06.08.2024 ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням розміру застави до 04 жовтня 2024 року.

Обставини, на які посилався суд при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу на даний час змінилися, по справі допитані потерпілі, що свідчить про припинення існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом із цим, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати.

Так, на переконання суду, не зменшився і продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду. Такий ризик пов`язаний, в першу чергу з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкого злочину, а відтак суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, можуть бути розцінені обвинуваченим більш небезпечними ніж переховування та втеча. Окрім цього суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень протягом невідбутої частини покарання, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за вироком суду від 29.04.2022.

Згідно з рішенням ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилався на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України»).

Крім того, існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінальне правопорушення. Даний ризик підтверджується протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_6 , яка є систематичною, підтвердженням чого є те, що останній є раніше судимий (29.04.2022 засуджений Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.4 ст.405 КК України) та будучи умовно-достроково звільнений від відбування покарання за вироком від 29.04.2022 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень протягом невідбутої частини покарання.

Слід зазначити також, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі проти життя і здоров`я особи, що в свою чергу свідчить про наявність суспільного інтересу, який превалює над правом обвинуваченого щодо його особистої свободи.

З врахуванням викладеного, приймаючи до увагу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього та подальшого ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам переховуватися від суду, доцільно продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи майновий стан обвинуваченого ОСОБА_8 , вимоги ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір застави до 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840,00 гривень, з покладанням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, оскільки застава у розмірі 121120,00 грн. є неспівмірною з доходами обвинуваченого та його сім`ї. Даний розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196-199, 331, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 листопада 2024 року включно з визначенням застави в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840,00 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , в разі внесення ним застави, такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою суду;

- не відлучатися за межі м. Мукачево без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою, окрім юридичної особи державної або комунальної власності або такої, що фінансується з місцевого, державного бюджету, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Розгляд кримінального провадження №0000182 від 01.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.4 ст.186, ч.1 ст.296 КК України, відкласти на 10 год. 00 хв. 17 жовтня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1