КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 25 вересня 2024 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання Слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000720 від 01.04.2024 року на майно, вилучене під час проведення 02.04.2024 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чотири системні плати, один елемент прибору з написом «Преобразовательчастоты ЯЗЧ-87» (перераховане в п.п. 1-2 поміщено до спец-пакету PSP4196486); три пари рукавиць, чорна куртка, мотузка зелено-жовтого кольору (перераховане в п.п. 3-4 поміщено до спец-пакету PSP4196487); сумка чорного кольору, поміщено до спец-пакету PSP4196467; сумка чорного кольору та сумка зеленого кольору, поміщено до спец-пакету PSP4196468; сім-картка з написом НОМЕР_1 , поміщено до спец-пакету WAR0035035; мобільний телефон Iphone синього кольору без ідентифікуючих написів, без фізичної сім-картки, зі слів ОСОБА_5 в телефоні наявна Е-сім НОМЕР_2 , поміщено до спец-пакету WAR0035037; банківські картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , рукавиці помаранчевого кольору; ліхтарик SНОМЕР_5 (перераховане в п.п. 2-4 поміщено до спец-пакету PSP2151518); сумку зеленого кольору, поміщено до спец-пакету PSP4196469; ключ до транспортного засобу HundaiCreta, реєстраційний номер НОМЕР_6 (російська федерація), номер кузова НОМЕР_7 , поміщено до спец-пакету WAR0035036; транспортний засіб HundaiCreta, реєстраційний номер НОМЕР_6 (російська федерація), номер кузова НОМЕР_7 ; реєстраційні номерні знаки російської федерації НОМЕР_6 , поміщено до спец-пакету PSP4196470; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу російської федерації НОМЕР_8 , поміщено до спец-пакетуWAR0035018; банківські картки № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 ; тримач для сім-картки НОМЕР_13 ; шість флеш-накопичувачів; одна картка пам`яті; ноутбук Huawei ID2019AP12263; мобільний телефон Huawei, IMEI: НОМЕР_14 ; мобільний телефон Samsung, IMEI: НОМЕР_15 ; мобільний телефон LG G6; мобільний телефон LGG7 Thinq; мобільний телефон Xiaomi; мобільний телефон NOMI, IMEI: НОМЕР_16 ; сім-карта з написом НОМЕР_17 ; планшет SamsungIMEI НОМЕР_18 (перераховане в п.п. 3-15 поміщено до спец-пакету PSP4196471); одинадцять радіоламп та чотири плати; прилад «БЛОК ПМУ-2» перераховане в п.п. 16-17 поміщено до спец-пакету PSP4196473); вісім дронів та елементи до них, які вилучено та поміщено до картонної коробки, яку опечатано.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 не зміг отримати копію оскаржуваного рішення 18 та 19 квітня 2024 року, оскільки помічником судді повідомлено, що її ще не виготовлено, з оскаржуваним рішенням сторона захисту ознайомилася 23 квітня 2024 року із сайту ЄДРСР, апеляційну скаргу направлено поштою 20 квітня 2024 року. З цих підстав просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Апелянт зазначає, що в клопотанні не вказано яке саме майно, з яких підстав та з якою метою необхідно накласти арешт. Також, не зазначено розмір шкоди завданої злочином та необґрунтовано відповідність арештованого майна ознакам, передбачених ст. 98 КПК України.

На думку апелянта, інтереси та права ОСОБА_5 порушено, оскільки слідчим суддею не враховано подані ним документи та про нього в оскаржуваному рішенні не зазначено, як про власника майна.

Вважає, що клопотання подано з порушенням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки обшук проведено 02 квітня 2024 року, клопотання датоване 03 квітня 2024 року, яке надійшло до суду 15 квітня 2024 року.

В судове засідання представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , не з`явився, в апеляційні скарзі просив провести апеляційний розгляд без його участі, хоча його повідомлено про час та дату судового засідання у встановленому законом порядку. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності представника власника майна,що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Відповідно, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Зважаючи на обставини викладені у клопотанні про поновлення строку, щодо ознайомлення з оскаржуваним рішенням стороною захисту лише 23 квітня 2024 року із сайту ЄДРСР, а апеляційну скаргу направлено поштою 20 квітня 2024 року, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Печерського УП ГУ НП ум. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 01 квітня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000720, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідчого зазначено, що ОСОБА_5 , 01 квітня 2024 року в період часу з 00 години 30 хвилин до 03 години 00 хвилин разом з ОСОБА_9 та іншими невстановленими на даний час особами, перебуваючи неподалік Державного підприємства «НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ «КВАНТ» (), за адресою: м. Київ, вул. Івана Федорова, 4, скориставшись відсутністю працівників вказаного підприємства, із застосуванням в якості знаряддя злочину невідомих предметів, впевнившись, що за їхніми діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не може завадити вчиненню протиправних дій, шляхом відтиску металопластикових дверей відчинили двері корпусу № 21, який розташований в третьому під`їзді зазначеного корпусу.

В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_5 піднялись на 5 поверх, та шляхом застосування невідомого предмету, відчинили двері відділу №34 та № 31, увійшли в приміщення заводу, звідки таємно викрали майно належне ДП «НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ «КВАНТ».

02 квітня 2024 року на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук транспортного засобу НОМЕР_19 , реєстраційний номер НОМЕР_6 (російська федерація), номер кузова НОМЕР_20 , чорно кольору, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 власником є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно.

Крім цього, в ході проведення обшуку транспортного засобу HundaiCreta, проведено особистий обшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, яке поміщено до спец-пакету WAR0035036.

02 квітня 2024 року на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належить ОСОБА_10 , в ході якого вилучено майно.

Постановою слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 02 квітня 2024 року, вилучене під час обшуків майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000720.

03 квітня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 поштовим зв`язком направила до Печерського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000720 про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Зазначені в апеляційні скарзі доводи на які посилається апелянт, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерськогорайонного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний № 757/16820/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Справа № 11сс/82/3664/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК