Провадження № 1-кс/686/7610/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області майора юстиції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканд Узбекської РСР, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,,

у кримінальному провадженні №0000106,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 року слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області майор юстиції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України. Існують передбачені п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України ризики і те, що підозрюваний, перебуває на тимчасово окупованій території України.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання з підстав, вказаних у клопотанні, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні зазначив, що при вирішенні клопотання покладається на розсуд слідчого судді.

Забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_6 , в судове засідання не виявилося можливим з причини його перебування на тимчасово окупованій території України; клопотання розглянуто без участі підозрюваного в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим відділом УСБУ у Хмельницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000106 від 15.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, розуміючи протиправність дій представників російської федерації щодо захоплення території АР Крим, будучи обраним на посаду заступника Муфтія мусульман Криму так званої «Централизованная Религиозная Организация Духовное Управление Мусульман Республики Крым и г. Севастополь (ТАВРИЧЕСКИЙ МУФТИЯТ)», перебуваючи на території АР Крим, у 2014 році прийняв свідоме рішення щодо залишення на території окупованого півострову та про подальшу допомогу окупаційним органам влади рф у здійсненні ними пропагандистського впливу та реалізації програмної мети щодо:

- поширення думок, поглядів, переконань з метою виправдовування агресії, розпочатої рф проти України у 2014 році;

- спроби орієнтації адресатів на «російський світ» через формування симбіозу сприйняття історичного минулого кримськотатарського народу та перспективного бачення його майбутнього у складі росії;

- формування позитивного іміджу та ставлення до президента росії в. путіна, переконання у вагомості та значущості його внеску у життя кримськотатарського народу, авторитетності як політика;

- культивації негативного ставлення до представників кримськотатарського народу, які залишили півострів після подій 2014 року та переїхали на материкову Україну (після анексії рф української АР Крим і міста Севастополь у 2014 році);

- формування позитивного ставлення до представників кримськотатарського народу, які залишилися в АР Крим у складі рф (після анексії рф української АР Крим і міста Севастополь у 2014 році), виправдовування їх позиції прагненням національного відродження, розвитку кримськотатарського народу на своїй Батьківщині та забезпечення захисту прав, релігійних поглядів і переконань.

В подальшому ОСОБА_6 , в період з березня 2014 року по лютий 2022 року, перебуваючи на території АР Крим, займаючи посаду заступника Муфтія мусульман Криму, маючи право вести публічні релігійні зібрання серед мусульман на території півострову, неодноразово виступав перед невизначеним колом осіб, у тому числі серед осіб, сповідуючих іслам, в ході чого висловлював підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Однак після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, яке відбулось 24.02.2022, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, та розуміючи протиправність своїх дій, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, прийняв рішення щодо здійснення збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів збройним формувань держави-агресора.

Так, ОСОБА_6 , в період з березня 2022 року по березень 2023 року, але не пізніше 06.03.2023, перебуваючи на території АР Крим, діючи умисно та добровільно, із ідеологічних мотивів та з метою завдання шкоди Україні, систематично здійснював збір, підготовку та передачу окупаційним військам держави-агресора, продуктів харчування, медикаментів та інших речей, загальною вагою 120 тон.

Так, в квітні 2022 року ОСОБА_6 особисто здійснив передачу матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, які дислокувались в тимчасово окупованих м. Херсон та Херсонській області, а саме продуктів харчування та медикаментів.

Окрім того, в липні 2022 року ОСОБА_6 повторно особисто здійснив передачу матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, а саме продуктів харчування та медикаментів.

В той же час, ОСОБА_6 , як заступник ОСОБА_7 , будучи одним із керівників організації Духовного Управління Мусульман Республіки Крим, прийняв спільно з іншими невстановленими особами рішення щодо придбання за кошти організації медикаментів на загальну суму 11,5 млн. рублів та подальшої передачі для використання в тому числі збройним формуванням держави-агресора.

06.03.2023 ОСОБА_6 у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території України, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, 06.03.2023 дав інтерв`ю російському пропагандисту ОСОБА_8 , яке увійшло у відеопрограму останнього під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та було опубліковано в мережі Інтернет на сайті з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході якого висловися щодо: реалізації та підтримки рішень та дій держави агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, в ході вищевказаного інтерв`ю ОСОБА_6 повідомив:

- «За прошедший год духовное управление мусульман Крыма сделало гуманитарную помощь на 120 тонн гуманитарной помощи. Это и продукты питания и медикаменты. Кроме того, каждый месяц мы отправляем, даже стараемся несколько раз в месяц отправлять продукты нашим воинам.»;

- «Я сам лично ездил, скажем, в Херсонскую область еще в апреле прошлого года, там проводили и ОСОБА_9 , и продукты раздавали, которые именно на ОСОБА_10 , которые я говорил, коробки тоже независимо.»;

- «Точно так же и на Курбан байрам. Более 600 килограмм мяса было роздано там.»;

- «И духовное управление мусульман Крыма оказала помощь на 11,5 миллионов рублей медикаментов. То есть.»;

- «Медикаменты и были переданы в Минздрав для именно тех регионв и для военных.»;

- «Еще при Украине были общины религилзные, в основном в Херсонской области, которые канонически относились духовного управления мусульман Крыма Они точно так же продолжают относится. Сейчас налаживаются связь между ними. Кроме этого, туда был назначен наш районный имам духовном управлении мусульман Крыма. Наши имамы еженедельно на пятничной молитве туда ездят, проводят там проповеди.»

При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що умисно протягом 2023 року вчиняв дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництві), збройним формуванням з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він своїми вищеописаними умисними діями, спрямованими на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням, вчиненими громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-2 КК України.

30.08.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке враховуючи перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території АР Крим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ч. 8 ст. 135 КПК України, було опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск від 30.08.2024), а також копію вручено захиснику підозрюваного.

Таким чином, 30.08.2024 підозрюваний ОСОБА_6 був у встановленому ст.ст. 133-137 КПК України порядку належним чином викликаний на 03.09.2024, на 04.09.2024 та на 05.09.2024 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, та допиту як підозрюваного у кримінальному провадженні, однак у вказаний час не прибув на виклик уповноваженої службової особи - слідчого, тобто не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини свого неприбуття.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, за загальним правилом, письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором. У разі ж неможливості вручити таке повідомлення особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, статті 135, 136).

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На жоден із викликів підозрюваний ОСОБА_6 не прибув, про причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а встановити його фактичне місцезнаходження не представилось можливим, у зв`язку з чим постановою слідчого 06.09.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук.

За таких обставин, враховуючи те, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_6 його точне місце перебування з об`єктивних причин не встановлено, приходжу до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, а ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області майора юстиції ОСОБА_5 від 06.09.2024 підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в державний та міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у зазначеній нормі КПК законодавець прямо передбачив, що у випадку наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором слідчий, прокурор (процесуальний керівник) звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про його застосування, яке розглядається за відсутності підозрюваного. Специфікою є те, що таке рішення слідчий суддя, суд приймає за відсутності підозрюваного, а запобіжний захід лише обирається, а не застосовується.

У ході розгляду клопотання прокурором та слідчим було доведено наявність підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 цього Кодексу; факт перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у міжнародний розшук, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного та задоволення вимог клопотання.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор та слідчий в повному обсязі довели, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

Інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, а тому завадити їм можливо лише шляхом обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні .

За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Обставин, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

На підставі ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 575 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області майора юстиції ОСОБА_5 , задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя