ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4054/24

31 жовтня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 від 27.09.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домантове Золотоніського р-ну Черкаської обл., громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 27.11.2015 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 18.07.2016 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2015, та остаточно призначено до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

3) 11.10.2018 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.07.2016, та остаточно призначено до відбування 5 років позбавлення волі;

4) 23.06.2020 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.11.2021 покарання замінено на 100 годин громадських робіт;

5) 20.10.2021 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за частинами 2 та 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2020 виконувати окремо;

6) 21.04.2022 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено до відбуття 3 роки позбавлення волі;

7) 08.02.2023 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2020, та призначено до відбування 3 роки 1 місяць 10 днів позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.04.2022, та остаточно призначено до відбування 3 роки 2 місяці 10 днів позбавлення волі. На підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 27.12.2023 умовно достроково звільнений від подальшого відбування покарання 04.01.2024, не відбуте покарання 1 рік 3 дні позбавлення волі.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 27.09.2024 о 14.30 год., перебуваючи в полезахисній смузі, яка розташована в адміністративних межах с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів - Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбав, зірвавши рослини коноплі, що росли самосієм, та поклав їх до поліетиленового пакету, верхівкові частини яких, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-24/13875-НЗПРАП від 10.10.2024 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, масою 25.73 г, який в подальшому без мети збуту зберігав при собі у правій руці до моменту виявлення та вилучення 27.09.2024 о 16.35 год. під час здійснення особистого обшуку працівниками Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області неподалік будинку АДРЕСА_3 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Частинами 2,3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше судимий, його відношення до вчиненого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується негативно.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, з врахуванням ст.ст. 50, 65 КК України, вважає можливим призначення покарання обвинуваченому в межах санкції ч.1 ст.309КК України у виді обмеження волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає.

При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2023 за ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 309,ч. 2 ст. 310 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 03 років 01 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання частково приєднано покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2020 та визначено покарання у виді позбавлення волі терміном 03 роки 01 мясяць 10 днів. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за сукупністю вироків частково приєднано покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.04.2022 та остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі терміном 03 роки 02 місяці 10 днів. Строк покарання обчислювати з 08 лютого 2023 року. Зарахувано в строк покарання частково відбуте покарання за вироками Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.10.2021 та від 21.04.2022 в період з 20 жовтня 2021 року до 07 лютого 2023 року.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.12.2023 ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання на строк 01 рік 03 дні.

В силу ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_3 суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України обирає принцип часткового приєднання до нового покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, з врахуванням норм ст. 72 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.02.2023, з урахуванням норм ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Строк покарання обчислювати з дати приведення вироку до виконання та затримання ОСОБА_3 .

Речові докази: канабіс масою 25,73 г, який зберігається в кімнаті речових доказів Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1591,80 грн.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1