УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0004635, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0004635, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим відділом Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0004635 внесене до ЄРДР 27 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За обставин викладених в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 26 листопада 2024 року приблизно о 17 годині 32 хвилини, на перехресті вул. Жилянської та вул. Старовокзальної (площа Галицька, 3) у м. Києві, автомобілем «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КНП «КМКЛ №9».

Під час проведення огляду місця ДТП 26 листопада 2024 року, на перехресті вул. Жилянської та вул. Старовокзальної (площа Галицька, 3) у м. Києві зафіксовано обстановку та сліди на місці пригоди, оглянуто транспортний засіб, після чого автомобіль «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 був в подальшому тимчасово вилучений та направлений на майданчик тимчасового утримання транспорту, за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 3.

Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 утворилися пошкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль «Volvo 20V» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

27.11.2024 автомобіль «Volvo 20V» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0004635, про що слідчим винесена відповідна постанова.

У судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні просив розглянути клопотання без участі прокурора, а також зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Володілець майна у судове засідання не з`явився.

Слідча суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшла наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що Слідчим відділом Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0004635 внесене до ЄРДР 27 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

27.11.2024 постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , автомобіль «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

27.11.2024 постановою слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 , призначено автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та майно відносно якого ініціюється питання про накладення арешту, відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження матеріали, беручи до уваги те, що автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання автомобіля як доказу, наслідки арешту, з огляду на завдання кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Необхідність накладення арешту на транспортний засіб обумовлена тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження наддасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України, забезпечить виконання вимог ст.2,9,28,94 КПК України, щодо реалізації завдань кримінального провадження, забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що прокурором доведено необхідність накладення арешту автомобіля «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , а також те що він з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 286 КК України, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, відтак автомобілі «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль «Volvo 20V» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, із забороною розпорядження та користування.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Volvo 20V» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , із забороною користування та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1