Провадження №11-сс/991/770/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000169 від 07 липня 2022 року, про зміну запобіжного заходу,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , змінено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби на запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин, доведеність стороною обвинувачення ризиків переховування від органів досудового розслідування; знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення; незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Для запобігання встановленим ризикам визнав достатнім застосування застави в розмірі 454 200 грн., вважаючи розмір застави, вказаний стороною обвинувачення у клопотанні завідомо непомірним для підозрюваного.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник подав апеляційну скаргу, в якій вказував, що оскаржувана ухвала винесена без належної оцінки його доводів, просив ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2024 року скасувати, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що висновки слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 є помилковими, не погоджується з оцінкою слідчим суддею ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як таких, що виправдовують застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді застави. Негласні слідчі (розшукові) дії щодо ОСОБА_6 проводилися у незаконний спосіб, у зв`язку з чим, усі зібрані стороною обвинувачення матеріали є недопустимими доказами, що також не було враховано слідчим суддею під час ухвалення рішення. Крім того, сума застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень є завідомо непомірною для ОСОБА_6 оскільки все належне йому майно наразі арештовано, на його утриманні перебувають троє його дітей, а також мати похилого віку.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників тапояснення підозрюваного ОСОБА_6 , які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався в повній мірі зазначених вимог закону та ухвалив законне рішення.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів провадження вбачається, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2022 року за № 0000169, у межах якого, зокрема ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, організованою групою, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що не пізніше жовтня 2021 року ОСОБА_9 , створив організовану групу з числа осіб, що працюють у приватному секторі економіки, протиправна діяльність яких повинна була бути спрямована на заволодіння грошима

АТ «Укрзалізниця» під час проведення останнім публічних торгів (або за прямими договорами) із закупівлі товарних матеріальних цінностей для власних потреб у виробничо-господарській діяльності шляхом завчасного погодження учасниками організованої групи переможців торгів, забезпечення акцепту їх пропозицій та укладання договорів із ними, умисного створення умов з уникнення реальної конкуренції під час проведення публічних торгів, надання контрольованим організованою групою товариствам переваг порівняно з альтернативними постачальниками товарної продукції та створення для неконтрольованих групою постачальників додаткових перешкод (бар`єрів), які б усували можливість участі у публічних закупівлях АТ «Укрзалізниця» або суттєво її ускладнювали.

До складу створеної ОСОБА_9 організованої групи входили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 . За останніми була визначена роль та виконання функції кураторів філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» як структурного підрозділу товариства, який забезпечував проведення централізованих закупівель товарної продукції на користь товариства.

Переслідуючи мету протиправного збагачення, вищевказаними особами організовано вчинення заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» під час, зокрема, закупівлі кабельно-провідникової продукції та трансформаторів силових, встановлена взаємодія з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з метою вироблення механізму з укладання договорів поставки продукції, з підконтрольних вказаним особам підприємств.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих матеріалах, слідчий суддя дійшов висновків про наявність обґрунтованої підозри можливої причетності останнього до кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин. Колегія з таким висновком слідчого судді погоджується і, відхиляючі доводи сторони захисту, зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України підтверджується зібраними на даному етапі досудового розслідування даними, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_18 , який повідомив обставини організації ОСОБА_9 організованої групи за участю ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , які контролювали поставки товарної продукції на користь АТ «Укрзалізниця» та які із залученням посадових осіб товариства ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 діяльності групи у забезпеченні укладання договорів з підконтрольними групі юридичними особами; протоколом за результатами оперативно-розшукового заходу аудіо-, відеконтролю особи від 08 липня 2022 року, в ході якого зафіксовано розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_11 , під час яких ОСОБА_9 згадується як «смотрящий» за Товариством та особа, чиї команди він виконує. 01, 04, 05, 06 липня 2022 року в ході розмов ОСОБА_6 з ОСОБА_11 та ОСОБА_17 обговорювалися обставини постачання трансформаторів, а також обставини усунення від участі у закупівлі ТОВ «Стан-комплект» через те, що воно перешкоджає укладенню договору, у зв`язку з пропозицією нижчої ціни; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтролю особи від 21 лютого 2023 року, згідно з яким 29 грудня 2022 року ОСОБА_6 обговорював з ОСОБА_12 виплату ТОВ «Узелектро» авансового платежу у розмірі 93 млн грн та зазначав, що на цьому етапі вони отримають з цієї суми 10 млн грн. 29 грудня 2022 року ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_23 та в ході розмови відзвітував йому (для передачі інформації ОСОБА_9 ) про оплату на користь «узбеків» авансу у розмірі 93 млн грн та 18 млн грн. Зустрівся із ОСОБА_24 , в ході розмови передав останньому неправомірну вигоду у вигляді двох мобільних телефонів iPhone 14 Pro Max та обговорював з ним залучення до протиправних домовленостей інших посадових осіб товариства. 17 січня 2023 року ОСОБА_6 передав гроші як частину предмету заволодіння ОСОБА_24 .. 18 січня 2023 року ОСОБА_6 в розмові із ОСОБА_12 зазначив, що зустрівся із ОСОБА_17 , і той передав йому частину предмету заволодіння по трансформаторам; протоколом огляду від 29 грудня 2023 року ноутбуку ОСОБА_6 , в ході здійснення якого виявлено файли щодо участі юридичних осіб у постачанні товарів АТ «Укрзалізниця» та розміру відсотків, які вони мали сплачувати від отриманої виручки; протоколом огляду від 08 липня 2023 року, яким оглянуто термінал мобільного зв`язку ОСОБА_6 , в ході якого виявлене його листування з ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , виявлено чистий аркуш паперу з печаткою ТОВ «Узелектро» і підписом його директора ОСОБА_25 , файл із найменуваннями постачальників філії ЦЗВ з сумами, перерахованими на їх рахунки в листопаді грудні 2022 року, серед яких, зокрема, наявні ТОВ «Еліз» та ТОВ «Узелектро»; протоколом результатами проведення НСРД аудіоконтролю особи від 19 вересня 2024 року щодо прохання ОСОБА_6 зустрітись із іншими підозрюваними у цьому провадженні.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах провадження доказів на підтвердження причетності його підзахисного до кримінальних правопорушень, що розслідуються, колегія суддів оцінює критично. З аналізу зазначених слідчим суддею матеріалів НСРД вбачається наявність достатніх даних, які підтверджують факти спілкування ОСОБА_6 з іншими підозрюваними в кримінальному провадженні. Посилання захисту про неналежність відповідних матеріалів НСРД як таких, що підтверджують обставини, що встановлюються в кримінальному провадженні є неспроможними, адже для оцінки обґрунтованості підозри закон не передбачає розсекречення та перевірки відповідних матеріалів кримінального провадження, які стали підставою для проведення НСРД.

За практикою ЄСПЛ, зокрема в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) зазначається, щонаявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя дійшов висновків про наявність обґрунтованої підозри можливої причетності останнього до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, з чим погоджується і колегія суддів, відхиляючи доводи сторони захисту.

Обираючи запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя виходив із доведеності прокурором передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується у сукупності тяжкістю передбаченого покарання за інкримінові підозрюваному злочини, наявністю досвіду перетину кордону під час запровадженого на території України режиму воєнного стану. За даними, зафіксованими у протоколі від 21 лютого 2023 року, ОСОБА_6 у розмові із невстановленою особою від 14 лютого 2023 року повідомляє, що планує придбати собі підроблену довідку в якій буде відображено, що він хворий на цукровий діабет та астму, що надасть йому право вільно залишати територію України. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що упродовж 23 березня по 04 квітня 2023 року ОСОБА_6 перебував закордоном на відпочинку завдяки отриманому через посадових осіб Міністерства оборони України дозволу, що вказує на свідому протиправну поведінку підозрюваного, спрямовану на віднайдення способів безперешкодного перетинання кордону в період обмежень введених для чоловіків під час воєнного стану в Україні.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується, зокрема розмовою ОСОБА_6 , зафіксованою у протоколі НСРД від 21 лютого 2023 року, в якій останній повідомляв, про домовленості з працівниками СБУ щодо фіктивної реєстрації кримінального провадження і передання документів, які стосувалися закупівлі трансформаторів у ТОВ «Узелектро» за запитами підконтрольних службових осіб правоохоронних органів, з метою їх вилучення і, як наслідок, фактичного приховування документів від працівників НАБУ, які становлять предмет доказування.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні також неможливо нівелювати з огляду на те, що ОСОБА_6 після набуття статусу підозрюваного безумовно стала відома така інформація, якою він може скористатися для забезпечення власного захисту шляхом тиску на свідків та інших підозрюваних або здійснення їх підкупу, з метою унеможливлення притягнення його до кримінальної відповідальності. Крім того, у протоколі НСРД від 19 вересня 2024 року, зафіксовано, що 09 лютого 2024 року ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_14 про телефонний дзвінок ОСОБА_6 та прохання зустрітись, що вказує на пряме порушення останнім встановленого щодо нього рішенням слідчого судді від 16 серпня 2024 року у справі №99/7272/24 обов`язку, зокрема, утриматися від спілкування з іншими підозрюваними.

На наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином вказують зафіксовані в матеріалах НСРД факти конспірації підозрюваними, зокрема використання під час спілкування між собою псевдонімів, що підтверджує високий рівень підготовки та конспіративності дій співучасників та свідчить про схильність та здатність, зокрема і підозрюваного ОСОБА_6 , приховувати та маскувати свої протиправні дії. Також вказаний ризик підтверджується наявністю у ОСОБА_6 зв`язків серед колишніх службових осіб правоохоронних органів, зокрема, органів Служби безпеки України, користуючись якими останній може опосередковано незаконно впливати на перебіг досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень.

Посилання сторони захисту про надуманість існування вказаних ризиків, колегією суддів оцінюються критично, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи.

При визначені розміру застави слідчим суддею враховано роль ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, сімейний стан, відсутність підтверджень офіційного працевлаштування у службі таксі та здійснення підозрюваним витрат на утримання дітей та матері.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею ґрунтовно досліджено та враховано доводи сторін, наведені відомості, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, свідчать про те, що визначена слідчою суддею сума застави є такою, яка може забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно не є непомірною для нього.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є достатньо мотивованою та обґрунтованою, зроблені висновки відповідають встановленим фактичним обставинам, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 176, 177, 178, 182, 194, 309, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного в кримінальному провадженні №0000169 за ч.5 ст.27, ч.5 ст. 191 КК України, запобіжного заходу у виді застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2