Справа № 295/6827/22
Провадження №11-кп/801/758/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

захисника ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001320 від 19.06.2022 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05.04.2024, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, розлученого, непрацюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого: 20.05.2021 Житомирським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання :

- за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання повністю невідбутого покарання за вироком Житомирського районного суду від 20.05.2021, визначено остаточне покарання 3 (три) роки 25 днів позбавлення волі.

Початок строку покарання вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув'язнення з 24.10.2021 по 06.12.2021 та з 06.06.2022 по 12.02.2024 з розрахунку день за день.

Обвинуваченому ОСОБА_9 змінено запобіжний захід з особистого зобов'язання на тримання під варту, взявши його під варту в залі суду.

Речовий доказ, СД-диск, вирішено зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.06.2021, близько 18 години 50 хвилин, ОСОБА_9 перебував на території літнього майданчику кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що неподалік будинку АДРЕСА_1 .

В цей же день, час та місці у ОСОБА_9 виник раптовий злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом поєднаним із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_9 грубо порушуючи громадський порядок, існуючі в суспільстві правила поведінки і моралі, демонструючи брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, дістав заздалегідь заготовлений предмет, ззовні схожий на кухонний ніж та наблизившись до ОСОБА_10 намагався нанести останній удар указаним предметом, однак не влучив, у зв`язку із тим, що ОСОБА_10 зреагувавши на удар - відскочила та почала втікати, оскільки вказані дії сприймала, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ставлячись зневажливо до перехожих громадян, при цьому грубо порушуючи громадський порядок і спокій окремих громадян, існуючі в суспільстві правила поведінки і моралі, ОСОБА_9 почав розмахувати заздалегідь заготовленим предметом, ззовні схожим на кухонний ніж у бік перехожих, тим самим демонструючи свою зневагу до суспільства та окремих громадян.

В подальшому неправомірні дії ОСОБА_9 були припинені перехожими, котрі повалили останнього на землю та утримували до приїзду працівників поліції.

Крім того, 20.06.2021 близько 15 години 15 хвилин, ОСОБА_9 перебував біля магазину «Полісся Продукт» за адресою: АДРЕСА_1 , де помітив раніше невідомих йому осіб, одна з яких була представником організації «Зоодозор» ОСОБА_11 , яка проводила акцію з приводу влаштування тварин до сімей.

В цей же день, час та місці у ОСОБА_9 виник раптовий умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_9 грубо порушуючи громадський порядок, існуючі в суспільстві правила поведінки і моралі, демонструючи брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі наблизившись до ОСОБА_11 спричинив конфлікт з останньою, в результаті якого висловлювався нецензурною лайкою в бік останньої, плював в неї, розмахував перед її обличчям зламаною тростиною, тим самим демонструючи свою зневагу до суспільства та окремих громадян.

В подальшому неправомірні дії ОСОБА_9 були припинені працівниками поліції.

Такі дії ОСОБА_9 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), та ч. 4 ст. 296 КК України за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (хуліганство).

Обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування вироку першої інстанції та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вважає, що висновки суду не підтверджуюся доказами. Апелянт посилається на недопустимість протоколу огляду місця події від 18.06.2021 та решту доказів, які є похідними він нього. Переконаний у відсутність ознак хуліганства в його діях.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який вважав, що вирок суду першої інстанції необхідно залишити без зміни; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_9 щодо вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Суд першої інстанції дав оцінку вказаним доводам та поясненням обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, проаналізував в сукупності з рештою доказів у справі та дійшов обґрунтованого висновку про їх безпідставність.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованих правопорушеннях не визнав, під час розгляду справи судом першої інстанції пояснював, що 18.06.2021 та 20.06.2024 жінки робили йому зауваження з приводу його зовнішнього вигляду, однак він нікого не ображав, не погрожував та не розмахував ножом. Вважає, що його обмовили.

Вказані пояснення повністю спростовуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими судом першої інстанції.

Потерпіла ОСОБА_10 вказувала, що 18.06.2021 близько 18-19 години перебувала біля літнього майданчику кав`ярні «Шарікава». В цей час в кафе зайшов невідомий чоловік, який був босоніж, в стані алкогольного сп`яніння. Чоловік почав розмахувати кухонним ножем до відвідувачів кафе, а потім пішов до неї. Побачивши це, злякалася, почала швидко йти, але обвинувачений почав її переслідувати розмахуючи ножем. З приміщення кафе вибігли офіціанти, повалили обвинуваченого на землю, викликали поліцію.

Також з потерпілою ОСОБА_10 було проведено слідчий експерименту, під час якого вона показала яким чином і за яких обставин ОСОБА_9 погрожував їй ножем.

Потерпіла ОСОБА_11 пояснювала, що 20.06.2021 на вул. Михайлівській, біля лялькового театру, обвинувачений почав вигукувати та кричати до неї та, решти дівчат, які стояли поруч, на що вона попросила його піти. Однак ОСОБА_12 почав розмахувати тростиною, яка мала гострий наконечник та плюнув їй в обличчя. Вона злякалася, а тому звернулася за допомогою до сторонніх людей викликати поліцію. А ОСОБА_12 продовжував махати тростиною, обзивати, плювати. Потім трохи відійшов, зняв штани та демонстрував свої геніталії. ОСОБА_12 ображав всіх присутніх жінок словами нецензурної лайки.

Покази потерпілих повністю узгоджуються з відеозаписами камер відеоспостереження, на яких зафіксовано, що ОСОБА_9 ходить по терасі кафе, де просить милостиню у відвідувачів, які йому відмовили, на що останній вийшов на середину кафе вийняв з кишені предмет ззовні схожий на ніж та почав ним розмахувати, у зв`язку з чим частина відвідувачів почала тікати з кафе. В послідуючому, тримаючи ніж в руках ОСОБА_12 вийшов з кафе і почав переслідувати дівчину. На іншому відеозаписі видно, що ОСОБА_12 , тримаючи палку з гострим кінцем замахується на перехожих, знімав штани, лаявся нецензурною лайкою.

Суд першої інстанції обґрунтовано відкинув твердження сторони захисту, які також заявлені в апеляційній скарзі, про те, що в діях ОСОБА_9 відсутні ознаки зухвалості, його дії необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганством, та не доведення кваліфікуючої ознаки, як застосування заздалегідь заготовленого іншого предмета.

З об`єктивної сторони хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Особлива зухвалість - це нахабне поводження, буйство, бешкетування, порушення спокою громадян, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації тощо. Під явною неповагою до суспільства слід вважати нахабно виявлене, очевидне для потерпілих та інших осіб, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 №10, за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

В діях ОСОБА_9 наявні ознаки зухвалості та явної неповаги до суспільства, адже його нахабне поводження в громадських місцях, погрози, розмахування ножем перед відвідувачами кафе, які змушені втікати, демонстрація геніталій, порушило спокій громадян та призвело до тимчасового порушення нормальної діяльності закладу харчування.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в діях обвинуваченого складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296 ч. 1, ч. 4 КК України, не відповідають фактичним обставинам матеріалів кримінального провадження та не спростовують висновків суду щодо прийнятого рішення.

Оцінка досліджених в суді доказів в їх сукупності свідчить, що обвинувачений, перебуваючи 18.06.2021 та 20.06.2021 в громадському місці діяв протиправно, умисно і особливо нахабно.

Грубо порушуючи громадський порядок, він демонстративно виражав явну неповагу до потерпілих, ігнорував елементарні правила поведінки в суспільстві, безпричинно погрожував, розмахував ножем.

Суд першої інстанції обґрунтовано розцінив невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 способом захисту, спрямованим на уникнення відповідальності за вчиненні діяння.

На обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції навів у вироку відповідні докази, свою оцінку цих доказів та мотиви, за якими не погодився із доводами обвинуваченого.

Твердження обвинуваченого про невинуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів не можуть вплинути на законність і обґрунтованість судового рішення, адже судовий розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням кримінального процесуального закону з повним дослідженням усіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердженні під час апеляційного перегляду кримінального провадження. Переконливих аргументів, які би ставили під сумнів наведені висновки суду першої інстанції, або вказували б на порушення загальних засад, в апеляційній скарзі не міститься.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 05.04.2024 щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4