Провадження №1-кс/359/2152/2024
УХВАЛА

1 листопада 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002139 від 29 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається слідчим суддею.

Слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 звернулась з клопотанням про накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 , із забороною відчуження, розпорядження або використання будь-яким чином грошових коштів, що знаходяться на ньому, шляхом заборони будь-яких видаткових фінансових операції з активами у виді грошових коштів у будь-якій валюті, у тому числі зняття грошових коштів з рахунку.

Слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 не з`явилась у судове засідання та подала заяву (а.с.24), в якій просила розглянути справу у її відсутності. Як вбачається з ч.1 ст.172 КПК України її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

2. Обставини, встановлені слідчим суддею, та зміст процесуальних відносин.

Встановлено, що до ЄРДР внесені відомості про те, що 26 жовтня 2024 року ОСОБА_5 в соціальній мережі «Facebook» метою отримання фінансової допомоги перейшла за посиланням та надала доступ до своїх банківських карток № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , внаслідок чого з банківської картки № НОМЕР_2 списано грошові кошти в розмірі 100000 грн., з банківської картки № НОМЕР_3 списано грошові кошти в розмірі 8000 грн. Такі дії кваліфіковані за ч.4 ст.190 КК України. Кримінальному провадженню присвоєний номер: 0002139. Повноваження на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні покладено на слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 . Вказані обставини підтверджуються витягом з ЄРДР (а.с.5).

Зі змісту допиту потерпілої від 29 жовтня 2024 року (а.с.7-10), довідок АТ КБ «Приватбанк» по карткам № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 (а.с.16, 18), а також дублікатів чеків АТ КБ «Приватбанк» (а.с.17, 19) вбачається, що 26 червня 2024 року з банківських карток ОСОБА_5 було здійснено переказ грошових коштів на банківський рахунок НОМЕР_1 .

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

3. Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

4. Мотиви, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових: обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Як вбачається з клопотання слідчого метою арешту є збереження речових доказів, оскільки грошові кошти в загальній сумі 108000 грн., які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0002139 від 29 жовтня 2024 року. Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів (ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Безготівкові розрахунки це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді (п.1.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ №22 від 21.01.2004). З цих норм слідує висновок, що на банківському рахунку не зберігаються індивідуально визначені кошти власника рахунку, відповідна сума грошових коштів обліковуються банком на рахунку під зобов`язання банку за дорученням власника рахунку перерахувати / зарахувати відповідну суму грошових котів у межах такої суми. За таких умов безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджений до речових доказів. Тому накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і не індивідуалізований характер, не узгоджується з заявленою метою збереження речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні.

Крім того, зі змісту дублікатів чеків АТ КБ «Приватбанк» (а.с.17, 19) вбачається, що отримувачем коштів від ОСОБА_5 є ОСОБА_4 . Однак дублікат чеку не може вважатись документом, що підтверджує власника рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк». Безпідставне накладення арешту на рахунок невстановленої особи буде свідчити про невиправдане втручання у право цієї особи на мирне володіння майном. У такий спосіб буде свавільно порушено право, гарантоване ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це слідчий суддя висновує про відсутність підстав для накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк». Тому у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 належить відмовити.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складений 4 листопада 2024 року.

Слідчий суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1