Провадження №1-кс/193/195/24
У Х В А Л А

іменем України

17 вересня 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про зпродовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Молодогвардійськ Луганської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно вимог ст. 89 КК України вважається таким, що не має судомостей,

підозрюваного у вчиненні злочинів,

передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 317 КК України,

У С Т А Н О В И В:

17.09.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області слідчим СВ ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_4 за погодженням з начальником Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , подано клопотання про продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строків досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 05 січня 2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 317 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, кваліфікованих за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 317 КК України.

У зв`язку з тим, що у межах строку, встановленого ст. 219 КПК України, досудове розслідування закінчити не можливо, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до 24 жовтня 2024 року. Проте, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 21 вересня 2024 року, а ризики, які існували під час обрання такого запобіжного заходу не відпади, слідчий вважав за доцільне продовжити строк застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні. При цьому прокурор просила продовжити строк дії цього запобіжного заходу не на 60 діб, як помилково зазначено у клопотанні, а до 24.10.2024, тобто до закінчення строку досудового розслідування цього кримінального провадження.

Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечувала. Зокрема, в обґрунтування заперечень захисник посилається на те, вручена підозра не є обґрунтованою, докази зібрані із порушенням вимог процесуального закону, насамперед під час проведення обшуку житла у підозрюваного не було знайдено жодних наркотичних чи психотропних речовин, тощо. Жодні з ризиків, передбачені п. 1,2,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий та підтримує прокурор, не доведені належними та допустимими доказами. Насамперед вказав, що ОСОБА_5 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки має сталі соціальні зв`язки: проживає зі своєю дружиною понад 15 років, яка є інвалідом ІІІ групи, має постійне місце проживання. Крім того наголосив, що він здійснює офіційно догляд за хворою та похилого віку матір`ю 87 років, яка є інвалідом І групи. До того ж сам підозрюваний перебуває на обліку у лікарні у зв`язку із ВІЛ захворюванням. Ризик знищення чи сховання ним речових доказів на даному етапі досудового розслідування, є надуманим, оскільки слідчим не доведено та не зазначено, які ж саме докази, до яких матиме доступ підозрюваний, останній може знищити чи приховати, зважаючи на те, що всі необхідні обшуки вже проведенні й речові докази, якщо вони і були, вже вилучені слідчим. Посилання на можливий вплив на свідків та імовірних інших підозрюваних також вважає такими, що не знаходить свого підтвердження жодними допустимими доказами і є безпідставним. У зв`язку з чим просять постановити ухвалу суду про обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 05.01.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 317 КК України.

Підозрюваним у вчиненні цих злочинів є ОСОБА_5 , зокрема якого підозрюють у декількох епізодах незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах (ч.2 ст. 307 КК України) та в утриманні місць для незаконного вживання особливо небезпечних психотропних речовин з корисливих мотивів (ч. 2 ст. 317 КК України).

Відповідні підозри ОСОБА_7 вручені: 24.07.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України, 30.08.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України та 13.09.2024 за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 317 КК України.

24.07.2024 ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 60 560 грн.

Відтак, час перебування останнього під вартою закінчується 21 вересня 2024 року о 16:00 год.

Вирішуючи клопотання по суті та враховуючи дотримання стороною обвинувачення при поданні клопотання про продовження строку тримання під вартою, вимог ч. 1, ч. 2 ст. 199 КПК України, а також вимог ч. 2 ст. 185 КПК України, слідчим суддею перевіряється доведеність існування обставин, зазначених у ч. 3 цієї статті, а саме, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим, станом на 17.09.2024 проведені слідчі дії по зібранню доказів по кримінальному провадженню, але є обставини, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді від 24.07.2024 - до 21.09.2024.

Так, потрібно розсекретити дані негласних слідчих розшукових дій, під час яких встановити й допитати інших свідків та осіб, які теж можуть бути причетні до скоєння вказаних злочинів, у зв`язку з цим виконати інші слідчі дії, необхідність у яких може виникнути після допиту вказаних осіб. Також необхідно надати відповідну правову оцінку діям ОСОБА_5 та повідомити про зміну раніше повідомленої підозри у кінцевій редакції, виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України.

Виходячи з вказаних об`єктивних обставин неможливості закінчення досудового розслідування, згідно постанови керівника Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області від 16.09.2024 ОСОБА_8 , відповідно ст. 219, 294 КПК України, строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, тобто до 24.10.2024.

З пояснень учасників справи та матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено основне покарання лише у вигляді позбавлення волі, зокрема за ч.2 ст. 307 КК України санкція передбачає позбавлення волі на строк у від шести до десяти років з конфіскацією майна, а за ч. 2 ст. 317 КК України - від чотирьох до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які на даний час не припинили своє існування. Хоча ОСОБА_5 має сталі соціальні зв`язки, проте він має достатньо посередню характеристику за місцем постійного проживання й підозрюється у вчиненні низки тяжких злочинів у сфері обігу наркотиків.

Доводи підозрюваного про те, що він з дому нікуди не виходить, оскільки постійно здійснює догляд за хворою матір`ю, 1937 року народження й ізоляція його від неї може загрожувати життю та здоров`ю матері, не заслуговують на увагу, оскільки у підозрюваного є інші члени сім`ї, зокрема його дружина, яка проживає разом з нею та ніде не працює (відомості про це відсутні) та племінник, які можуть допомогти у догляді за матір`ю за його відсутності.

При цьому, суд зауважує, що ні дружина, ні хвора та похилого віку мати, не були для підозрюваного ОСОБА_5 достатнім стримуючим фактором від вчинення ним низки тяжких злочинів у яких він підозрюється.

Також, суд не може залишити поза увагою кількість епізодів збуту психотропних речовин у яких підозрюється ОСОБА_5 (чотирнадцять), які збувалися особам та вживалися останніми відразу після придбання у домоволодінні по АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання хворої матері підозрюваного.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що не зменшились ризики про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які слідчий може ще виявити, оскільки досудове розслідування ще триває; впливати на свідків, яким він збував психотропні речовини та осіб у яких він купував ці речовини для подальшої реалізації, показання яких повинні будуть безпосередньо отримані при судовому розгляді справи та продовження вчинення ним злочинів у яких він підозрюється чи вчинення ним інших кримінальних правопорушень, зважаючи на те, що він раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотиків.

З моменту взяття підозрюваного ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. Даних про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 у суду не має.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а в справі «Москаленко проти України», зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Таким чином, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, суд вважає клопотання слідчого про продовження строку застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтованим, а тому його належить задовольнити.

Під час обрання такого запобіжного заходу слідчим суддею на досудовому розслідуванні було застосовано для підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

З огляду на те, що в силу вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом й така застава вже була раніше визначена слідчим суддею у найменшому розмірі, встановленому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, тому слідчий суддя вважає за можливе залишити її у попередньому розмірі.

При цьому слід зазначити, що запобіжний захід до підозрюваного може обиратися тривалістю не більше 60 діб, а якщо він застосовується чи продовжується на стадії досудового розслідування, - то в межах строків досудового розслідування, відтак, оскільки строк досудового розслідування кримінального провадження №0000005 від 05.01.2024 продовжено до 24.10.2024, то і термін тримання під вартою не може перевищувати цих строків.

Керуючись ст. 110, 131-132, 176-178, 182, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 37 днів, тобто до 24 жовтня 2024 року включно з можливістю внесення раніше визначеної застави у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738; банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172; рахунок отримувача: UA0017442).

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_5 встановленої застави, вважати, що до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати підозрюваного виконувати наступні обов`язки на строк до 24.10.2024, а саме:

1) не відлучатися із сел. Софіївка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

4) утримуватись від жодних спілкувань зі усіма свідками та членами їхніх родин, а також експертами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 18.09.2024 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Слідчий суддя ОСОБА_1