КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляцію захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, та закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підсудного ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, а кримінальну справу щодо нього закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. , >

Цією ж постановою звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. З ст.28, ч. 2 ст. 205 КК України, ОСОБА_11 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, ОСОБА_12 за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. З ст.28, ч. 2 ст. 205 КК України, та кримінальна справа щодо них закрита в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Постанова суду обґрунтована тим, що з моменту вчинення підсудними злочинів, зазначених в обвинувальному висновку, пройшло більш ніж 15 років, судом не встановлено даних, які би свідчили про переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , а тому відповідно до вимог ст. 49 КК України необхідно прийняти рішення про звільнення підсудних від кримінальної відповідальності та закриття справи.

Постанова суду в частині звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та закриття щодо них справи в апеляційному порядку не оскаржується.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04 серпня 2023 року, звільнивши ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальну справу відносно нього закрити на підставі ст. 49 КК України

Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, захисник вважає, що суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та неправильно застосував кримінальний закон.

Так, згідно з обвинувальним висновком від 29 лютого 2008 року у кримінальній справі № 01-9696 ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

Однак, в подальшому державним обвинувачем, прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури міста Києва, ОСОБА_15 винесено постанову про зміну обвинувачення від 09 серпня 2016 року, якою змінено обвинувачення ОСОБА_16 та його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 та ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

Зазначеною постановою стороною обвинувачення змінено не лише кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_16 злочину з ч. 5 ст. 191 КК України (особливо тяжкого злочину) на ч. 2 ст. 190 КК України (злочину середньої тяжкості), а також значно зменшено обсяг пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення шляхом зменшення (до 2-х) кількості інкримінованих останньому епізодів та суми заподіяних збитків, чим значно покращено становище підсудного.

У своєму клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 зазначив, що він обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, послався на постанову про зміну обвинувачення та попросив суд звільнити його

від кримінальної відповідальності саме за обвинуваченням у вчиненні злочинів середньої тяжкості, передбачених ст. 190, ч. З, ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже, на думку захисника, суд першої інстанції був зобов`язаний звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України по обвинуваченню у вчиненні злочинів середньої тяжкості, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, а не по обвинуваченню у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підсудного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи убачається, що кримінальна справа щодо ОСОБА_8 та інших надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва 11 березня 2008 року з обвинувальним висновком і розгляд справи завершений 04 серпня 2023 року винесенням постанови про звільнення підсудних від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому, підсудні, у тому числі ОСОБА_8 , були звільнені від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за статтями кримінального закону, вказаними у обвинувальному висновку, та за такими ж статтями була закрита кримінальна справа.

Зокрема, ОСОБА_8 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, а кримінальну справу щодо нього закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з матеріалами справи, розгляд справи проводився кількома суддями.

Під час розгляду справи суддею ОСОБА_17 в судовому засіданні 09 серпня 2026 року прокурор заявив клопотання про зміну обвинувачення, надав суду постанову про зміну обвинувачення та вручив копії постанови учасникам процесу.

Оскільки у постанові про зміну обвинувачення дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 190, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України та було зменшено обсяг обвинувачення, тобто у постанові прокурора ставилось питання про застосування кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин та про зменшення обсягу обвинувачення, то суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 277 КПК України зобов`язаний був роз`яснити потерпілому та його представнику їх право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі та, в залежності від позиції потерпілого щодо нового обвинувачення продовжити розгляд справи у раніше пред`явленому обсязі або в межах нового обвинувачення, як це передбачено ч. 5 ст. 277 КПК України.

Проте суд не з`ясував у потерпілого ОСОБА_18 його ставлення до зміни прокурором обвинувачення в суді, тобто не виконав вимог ч. 4 ст. 277 КПК України, а також не визначився з обсягом обвинувачення, по якому необхідно було продовжувати розгляд справи згідно з вимогами ч. 5 ст. 277 КПК України, а просто в судовому засіданні 09 серпня 2026 року оголосив перерву для надання часу підготуватися до захисту проти нового обвинувачення.

Таким чином, розпочатий прокурором процес зміни обвинувачення ОСОБА_8 не був завершений у передбачений кримінально-процесуальним законом спосіб, а тому немає підстав вважати, що відбувалася зміна обвинувачення відповідно до вимог ст. 277 КПК УКраїни.

Після оголошення перерви в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 у справі двічі змінювався склад суду: у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_17 для розгляду справи було призначено суддю ОСОБА_19 та після закінчення повноважень судді ОСОБА_19 призначено суддю ОСОБА_20 .

Виходячи з принципу незмінності складу суду при розгляді справи та вимог ст. 258 КПК України, суддя ОСОБА_20 мав розпочати розгляд справи спочатку за правилами глави 26 КПК України, статтею 297 якої передбачено, що судове слідство починається з читання обвинувального висновку.

Отже, розгляд кримінальної справи щодо ОСОБА_8 під головуванням судді ОСОБА_20 мав проводитись в межах обставин справи та кваліфікації дій підсудного, викладених в обвинувальному висновку.

Протягом розгляду кримінальної справи суддею ОСОБА_20 прокурор обвинувачення не змінював, а тому суддя, керуючись вимогами ст. 275 КПК України, ухвалив рішення про звільнення підсудного ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності в межах пред`явленого обвинувачення, викладеного в обвинувальному висновку.

Таким чином, при винесенні постанови про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи суд не допустив порушення вимог кримінально-процесуального закону, як це вважає захисник.

Колегія суддів, вважаючи постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 04 серпня 2023 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 191, ч. З ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, та закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності законною і обґрунтованою, не убачає підстав для її зміни.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, та закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 2601/9305/12

Провадження № 11/824/1/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_20

Доповідач ОСОБА_1