УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 569/8830/24

провадження № 51- 4314 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 23 липня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

установив:

13 вересня 2024 року підозрюваний ОСОБА_4 подав касаційну скаргу

на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 23 липня 2024 року про відмову

у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд)

від 20 вересня 2024 року касаційну скаргу підозрюваного було залишено без руху, оскільки таку було подано без додержання приписів ч. 5 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

30 вересня 2024 року захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , направив заяву на виконання вимог ухвали Суду до якої долучив копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Зі змісту долученої ухвали суду апеляційної інстанції та касаційної скарги підозрюваного вбачається, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 липня 2024 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено підозрюваному ОСОБА_4 строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК, до 05 вересня 2024 року.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 23 липня 2024 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі положень ч. 4 ст. 399 КПК.

У касаційній скарзі підозрюваний ставить питання про скасування рішення апеляційного суду і призначення нового розгляду в цьому суді.

Перевіривши касаційну скаргу та долучену до неї копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду, Суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертоюцієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято

у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятоюта шостоюцієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199цього Кодексу. Після закінчення строку,

в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК).

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області

від 11 травня 2024 року було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід

у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави та покладення

на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

13 травня 2024 року підозрюваного ОСОБА_4 було звільнено з під варти, оскільки за нього була внесена застава, у зв`язку з чим він вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області

від 08 липня 2024 року було продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК, до 05 вересня 2024 року.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , оскаржив його

до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 23 липня 2024 року було відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , оскільки така ухвала слідчого судді відповідно до положень ст. 309 КПК

не підлягає апеляційному оскарженню.

Так, відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПКсуддя-доповідач відмовляє

у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно

з положеннями статті 394цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 309 КПК визначено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятоїстатті 284 цього Кодексу. Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Таким чином, нормами кримінального процесуального закону визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, до числа яких оскаржувана ухвала слідчого судді не відноситься.

Суддя суду апеляційної інстанції, перевіривши апеляційну скаргу захисника на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК, дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 липня

2024 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Таке рішення судді апеляційного суду є обґрунтованим і ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Зазначене узгоджується із практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (ухвала Суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 753/16818/21 (провадження № 51-4779 ск 21), ухвала Суду від 09 вересня 2024 року у справі

№ 752/11041/24 (провадження № 51 - 4133 ск 24)).

Посилання підозрюваного в касаційній скарзі на висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28 березня 2019 року (справа № 286/1695/18), від 06 квітня 2021 року (справа № 552/1220/18) та від 23 грудня 2020 року (справа

№ 686/6896/19) не є релевантними, оскільки у цьому провадженні слідчий суддя не застосовував і не змінював запобіжний захід обраний підозрюваному,

а продовжив дію покладених на нього обов`язків у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 194 КПК.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення касаційної скарги підозрюваного ОСОБА_4 відсутні, а тому

у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюпідозрюваного ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду

від 23 липня 2024 року через відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3