УХВАЛА

12 липня 2024 року

м. Київ

справа № 642/4890/23

провадження № 51-3443 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_5 ,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано п. 4 ч. 2 цієї норми процесуального права.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути викладено правове обґрунтування заявлених вимог, адже суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами попередніх інстанцій норм права і наділений повноваженнями скасувати чи змінити оскаржені рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Тому, в поданій скарзі належить зазначити доводи, котрі свідчать не про недоліки (помилки) судових рішень, а про такі порушення, які є істотними і підлягають усуненню в порядку саме касаційної процедури, зумовлюють обов`язкову зміну чи скасування оспорюваної ухвали.

Наведене скаржниця залишила поза увагою.

За змістом касаційної скарги, у ній прокурор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Водночас у скарзі не йдеться про погіршення становища засудженого ОСОБА_5 . Отже, заявляючи вимогу про скасування ухвали на підставі п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, авторка звернення не зважила на правила ст. 437 цього Кодексу, відповідно до яких судове рішення може бути скасовано лише у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворе покарання або в інший спосіб погіршити становище засудженого.

Крім того, у поданій скарзі не зазначено доводів, які би свідчили про допущення судом апеляційної інстанції при здійсненні провадження таких порушень норм процесуального права, котрі у розумінні ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування постановленої ухвали. Замість викладення обґрунтування позиція скаржниці зводиться до тези про недодержання ст. 419 вказаного Кодексу.

Таким чином у касаційній скарзі не наведено правового обґрунтування вимоги, заявленої стороною обвинувачення, що перешкоджає відкриттю касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6