Справа № 463/6284/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/840/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника заявника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням від 27 травня 2024 року вих.№1827/3667 та таку повернуто заявнику.

Таке своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою ст.304 КПК України, а підстав для його поновлення слідчий суддя за заявою особи не вбачав.

Крім цього, слідчий суддя зазначив, що скарга подана від імені військової частини НОМЕР_1 підписана командиром ОСОБА_8 , однак до такої не долучено жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_9 є командиром військової частини НОМЕР_1 , та відповідно наявності повноважень на звернення до суду з відповідною скаргою.

В апеляційній скарзі представник заявника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та безпідставною. Зазначає, що командування військової частини лише 19 червня 2024 року дізналося про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення надійшло до ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, саме 03 червня 2024 року. При цьому, апелянт не погоджується з висновком слідчого судді про те, що до скарги не долучено жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_9 є командиром військової частини НОМЕР_1 та відповідно наявності повноважень на звернення до суду з відповідною скаргою, так як, інформація про керівника юридичної особи командира військової частини НОМЕР_1 внесена до Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, що в свою чергу, судом не було взято до уваги та не надано належну оцінку.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи тим, що із змістом ухвали заявник мав змогу ознайомитися 08 липня 2024 року; скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Будучи повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, представник заявника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ОСОБА_10 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак, подав клопотання про розгляд апеляційної скарги у відсутності представника військової частини, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд такої проводити за відсутності представника військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2024 року заявник - командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді зі скаргою, яку скеровано на адресу суду засобами поштового зв`язку 25 червня 2024 року, на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням від 27 травня 2024 року вих.№1827/3667. Крім того, просив поновити строк на звернення з цією скаргою, оскільки такий пропущений з поважних причин, так як про оскаржувану бездіяльність дізнався лише 19 червня 2024 року, отримавши лист-відповідь, за підписом слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Львові.

На думку колегії суддів, повертаючи скаргу заявника ОСОБА_6 , слідчий суддя вірно встановив, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові 03 червня 2024 року, про що свідчить відмітка наявна на долученій до матеріалів скарги копії повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, і сам скаржник вказаної обставини не оспорює, отже, 24-годинний строк для реєстрації відомостей закінчився 04 червня 2024 року, а тому зі скаргою останній мав право звернутись уже починаючи з 05 червня 2024 року до 14 червня 2024 року включно, а звернувся лише 25 червня 2024 року, при цьому слідчий суддя вірно зазначив, що підстави зазначені скаржником у поданій скарзі не відповідають ознакам поважності.

Відтак, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що заявлене у даній справі скаржником клопотання про поновлення строку є безпідставним.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо така подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Крім цього, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення зверталася військова частина НОМЕР_1 в особі командира ОСОБА_11 , і відповідно останній набув статусу заявника.

Відповідно до ст.60 КПК заявником може бути юридична особа без вказівки на те, хто і на підставі яких документів може бути визнаний представником такої юридичної особи.

Виходячи із загальних засад кримінального провадження, є підстави стверджувати про те, що представником юридичної особи, яка є заявником, можуть бути ті ж самі суб`єкти, що визначені в статтях 63, 64-1, 64-2 КПК, які на підтвердження своїх повноважень мають подати відповідні документи зазначені у вказаних нормах процесуального закону.

Разом з тим, слідчий суддя вірно встановив, що подаючи скаргу від імені військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , не долучив жодних документів на підтвердження того, що він є командиром військової частини НОМЕР_1 , та відповідно наявності повноважень на звернення до суду з відповідною скаргою.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим відмовляє в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

поновити представнику заявника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 липня 2024 року. Апеляційну скаргу представника заявника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 липня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 про поновлення строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням від 27 травня 2024 року вих.№1827/3667 та таку повернуто заявнику без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4