Справа №705/5312/24
1-кс/705/1252/24 УХВАЛА
23 вересня 2024 року м.Умань
Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
користувача майна ОСОБА_4 ,
Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні визначена як незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 18.09.2024 до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від старшого уповноваженого управління карного розшуку надійшло повідомлення про те, що 18.09.2024 в с. Громи Уманського району працівниками поліції був зупинений автомобіль марки ГАЗ-САЗ моделі 3507 типу Самоскид- НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив деревину.
18.09.2024 в ході проведення огляду місця події в період часу з 13 год. 18 хв. по 13 год. 38 хв. за адресою АДРЕСА_1 було зафіксовано наявність автомобіля марки ГАЗ-САЗ моделі 3507 типу Самоскид-С, з наявними у кузові відрізками дерев різних порід, форми, довжини та діаметру стовбура.
Згідно відомості про вантаж від 18.09.2024 в автомобілі була наявна: 1 група деревини дров`яної НП Дуб (QROB) об`ємом 2,1 метри кубічних; 1 група деревини дров`яної НП Граб (CARP) об`ємом 1,4 метри кубічних; 1 група деревини дров`яної НП Ясен (FREX) об`ємом 1,4 метри кубічних, загальним об`ємом 4,9 метри кубічних.
Дозвільні документи, які б підтверджували законність здобуття вказаної деревини, відсутні.
Враховуючи те, що вищевказаний автомобіль марки ГАЗ-САЗ моделі 3507 типу Самоскид-С, з наявними у кузові відрізками дерев різних порід, форми, довжини та діаметру стовбура загальним об`ємом 4,9 метри кубічних, вилучений в ході огляду місця події 18.09.2024, містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, 19.09.2024 слідчим оглянуті та в порядку ст. ст. 98, 110 КПК України, постановою слідчого визнані речовим доказом.
Враховуючи те, що водієм ОСОБА_4 не надано будь-яких дозвільних документів законності рубки деревини, то зазначене свідчить про незаконність її здійснення.
Виявлені та вилучені в ході проведення огляду місця події на ділянці місцевості, що розташована в адміністративних межах АДРЕСА_1 предмети зберегли на собі сліди вчиненого злочину, є знаряддям та предметом вчинення злочину, у даному випадку існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
У судовому засіданні слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Користувач автомобіля марки «ГАЗ-САЗ» ОСОБА_4 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що ним правомірно здійснювалося перевезення деревини, у нього наявні всі дозвільні документи та накладні. Вказав також, що застосування арешту на автомобіль в даному випадку істотно порушуватиме право власності та призведе до економічних втрат.
Слідчий суддя, заслухавши слідчого, користувача майна, дослідивши матеріали клопотання, встановив таке та дійшов таких висновків.
19.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що 18.09.2024 в с. Громи Уманського району працівниками поліції був зупинений автомобіль марки ГАЗ-САЗ моделі 3507 типу Самоскид- НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який перевозив деревину.
18.09.2024 в ході проведення огляду місця події в період часу з 13 год. 18 хв. по 13 год. 38 хв. за адресою АДРЕСА_1 було зафіксовано наявність автомобіля марки ГАЗ-САЗ моделі 3507 типу Самоскид-С, з наявними у кузові відрізками дерев різних порід, форми, довжини та діаметру стовбура.
Відповідно до відомості про вантаж від 18.09.2024 в автомобілі були наявні: 1 група деревини дров`яної НП Дуб (QROB) об`ємом 2,1 метри кубічних; 1 група деревини дров`яної НП Граб (CARP) об`ємом 1,4 метри кубічних; 1 група деревини дров`яної НП Ясен (FREX) об`ємом 1,4 метри кубічних, загальним об`ємом 4,9 метри кубічних.
Постановою слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 19.09.2024 визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу вищевказаний автомобіль марки ГАЗ-САЗ моделі 3507 типу Самоскид-С.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктами 1 та 2 ч. 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);
- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Виходячи з положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Матеріали клопотання містять товарно-транспортну накладну від 18.09.2024, в якій зазначені всі відомості про вантажовідправника, вантажоодержувача, кількість деревини.
При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що протокол огляду місця події від 18.09.2024 не містить відомостей, що зазначена слідчим у клопотанні деревина була вилучена.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що в поданому слідчим клопотанні відсутні докази, які свідчать, що майно, на яке необхідно накласти арешт, є майном, яке є предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, як і докази того, що дане майно набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від нього.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона, обмеження користування або розпорядження майном можуть бути застосовані лише в разі доведеності існування обставин, які підтверджують, що незастосування таких заходів призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати , знищення, використання, передачі такого майна, проте вказані обставини не підтверджені достатніми доказами.
Також є необґрунтованими посилання в клопотанні, що накладення арешту на майно є необхідним з метою збереження речових доказів, оскільки, в порушення вимог КПК України, не доведена необхідність застосування саме такого забезпечувального цілі кримінального провадження заходу, як арешт майна, і не доведена наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.
У клопотанні слідчого взагалі не зазначені підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Слідчим лише викладено положення статей 98 та 170 КПК України, а також зазначено, що автомобіль визнано речовим доказом по кримінальному провадженню. Жодного посилання на те, які ознаки речового доказу для даного кримінального провадження згідно зі ст. 98 КПК України має автомобіль, у клопотанні немає. Також відсутня мотивація про те, чому автомобіль визнано речовим доказом, у постанові слідчого СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області від 19.09.2024 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів.
Слідчий суддя не повинен самостійно визначати, які саме ознаки речового доказу в даному випадку має автомобіль, а також самостійно визначати підстави, мету та необхідність накладення арешту на майно. Обов`язок доказування в цій частині покладено виключно на ініціатора клопотання. Функція слідчого судді зводиться до перевірки обґрунтованості клопотання слідчого та його переконливості.
Додаткових підстав, мети та необхідності накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, слідчим у судовому засіданні не зазначено.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , користувачем якого є ОСОБА_4 , а саме автомобіль ГАЗ-САЗ, без достатніх правових передумов для цього є порушенням майнового права цієї особи.
При цьому відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
Тимчасово вилучений автомобіль марки «ГАЗ-САЗ», моделі 3507, типу Самоскид- НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, негайно повернути особі, в якої його було вилучено.
Прокурору, слідчому про виконання судового рішення невідкладно письмово повідомити слідчому судді.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення можуть бути подані апеляційні скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1