Єдиний унікальний номер 205/5639/17
1-кс/205/1354/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 186 ч.2, ст.186 ч.4, ст.185 ч.2 КК України.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3 перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0001898, № 0000301, №000054, №0000378 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 186 ч.2, 186 ч.4, 185 ч.2 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження, захисником обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 було заявлене клопотання про відвід головуючої судді ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявленого клопотання адвокат ОСОБА_5 посилався на ті обставини, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 вересня 2024 року, було скасовано вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 7 травня 2024 року. Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 186 ч.2, 186 ч.4, 185 ч.2 КК України, направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В порядку ст. 35 КПК України, справу було розподілено до розгляду судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3 .

Під час проведення підготовчого судового засідання, під голуванням судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3 ним, як захисником обвинуваченої, заявлялися клопотання які на йог думку необхідно вирішити під час підготовчого судового засідання. Зазначені клопотання відкрито ігнорувалися головуючою. Так, на думку захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , не даючи йому, як захиснику обвинуваченої, заявити клопотання про розгляд скарг в порядку ст. 303 ч.2 КПК України, які він може заявити тільки під час підготовчого судового засідання суддя ОСОБА_3 проявила свою упередженість. Також головуючий суддя по незрозумілим йому причинам, відмовила у допиті заявлених ним, як стороною захисту, свідків. Було відхилено всі клопотання щодо визнання доказів зібраних під час досудового розслідування не належними та не допустимими. Під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , головуюча суддя проігнорувала його повідомлення про незаконне затримання і незаконне утримання ОСОБА_4 під час досудового розслідування, не виконав при цьому вимог ст. 206 ч.6 КПК України, які на його думку вона повинна була виконати.

Таким чином, на його думку, суддя ОСОБА_3 відкрито ігноруючи його клопотання заявлені під час підготовчого судового засідання, проявила свою однобічність та упередженість щодо розгляду зазначеної кримінальної справи.

Враховуючи вищенаведене, просить суд відвести суддю Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3 від розгляду кримінальної справи № 215/3899/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 186 ч.2, ст.186 ч.4, ст.185 ч.2 КК України.

Сторони в судове засідання не з`явилися що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Відповідно до вимог ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособове, його розглядає інший суддя цього ж суду визначений у порядку встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 2, 6 Закону України «Про судоустрій та статус судів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Статті 75, 76 КПК України передбачають чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні. Заява захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді містить посилання на п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В обґрунтування своєї заяви про відвід судді, адвокат ОСОБА_5 посилається на відмінну від його думки, позицію судді під час вирішення процесуальних питань під час підготовчого судового засідання, що на думку заявника свідчить про упередженість судді ОСОБА_3 .

Розглядаючи заяву про відвід судді, суд звертає увагу, що відповідно до Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя є незалежним при здійсненні правосуддя.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Заперечення на постановлені під час судового розгляду судові рішення, які не оскаржуються, можуть бути включені до апеляційної скарги на кінцеве рішення у цій справі.

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», від 10 червня 1996 року, п. 38). У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 43). У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії», від 7 серпня 1996 року, п. 58 )

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заява про відвід судді мотивована суб`єктивним ставленням заявника к рішенням головуючого судді, які як вважає сторона заявника, полягають в упередженому ставленні при розгляді справи.

Оскільки, суб`єктивна думка адвоката ОСОБА_5 про нібито порушення суддею Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3 норм процесуального права не є підставою для відводу судді, доводи заяви не свідчать про пряму заінтересованість судді у результатах розгляду справи, а відтак підстав для задоволення заяви про відвід не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75-76, 80-81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.186 ч.2, ст.186 ч.4, ст.185 ч.2 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -