Провадження №1-кп/523/1270/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

03.10.2024 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 13.01.2024, за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, вірменина, уродженця республіки Вірменія, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні дитину ОСОБА_10 2016 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

12.01.2024, приблизно о 20:10 годині, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщені бару «Панорама», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, з метою заподіяння шкоди здоров?ю останньому, умисно наніс один удар, взутою ногою, в область нижніх кінцівок ОСОБА_8 , після чого вийшов з приміщення бару. В результаті вищевказаних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого колінного суглоба, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п. п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , в ході вже триваючого конфлікту з ОСОБА_8 , приблизно о 20:25 год., повернувся до вищевказаного приміщення, де знаходився ОСОБА_8 та наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак, в область обличчя останнього, від якого ОСОБА_8 втративши рівновагу впав на підлогу, а ОСОБА_5 завдав ще не менше двох ударів, взутими ногами в область тулуба та голови потерпілого. В результаті вищевказаних дій, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу з незначним зміщенням уламків, синець повік лівого ока та спинки носу, забійну рану верхньої губи, які складають єдиний морфологічний комплекс черепно-мозкової травми і тому оцінюються в комплексі як такі, що викликають розлад здоров?я понад 6-ти днів, але не більше три тижні (21 день) і за цим критерієм, згідно п. п. 2.3.3 і 4.6

«Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, а також тілесні ушкодження у вигляді забою-садна м?яких тканин в ділянці лівого ліктьового суглоба потребувало іммобілізацію суглоба на протязі 2-ох тижнів і тому викликало розлад здоров?я тривалістю понад 6-ти днів, але не більш як три тижні (21 день) і за цим критерієм, згідно п. п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_5 .

Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України як «умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я».

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 який показав, що 12.01.2024 приблизно о 20 00 годині він перебував в ресторані «панорама» який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Відпочивав з другом та дівчиною. Так як довго не приносили замовлення він підійшов до бармена та став спілкуватися з ним на підвищених тонах, після чого вийшов на вулицю. Як з`ясувалося пізніше в той момент бармен викликав охорону. На виклик приїхав потерпілий та ще один працівник охоронної фірми, які відразу зайшли в приміщення ресторану. Він зайшов за ними. Біля барної стійки стали розмовляти про те, що сталося. ОСОБА_8 став відштовхувати його, рукою, на що обвинувачений зробив зауваження та вдарив ногою по нозі потерпілого. Потім ОСОБА_8 вдарив його головою в ніс, та задув газовим балоном в обличчя, а сам при цьому вибіг на літню терасу та закрив двері на вказану терасу. Обвинувачений силою відкрив двері та зайшов на терасу для того щоб побити потерпілого. Коли зблизився з потерпілим вдарив його в обличчя, від чого той упав на підлогу. Після цього ногами наніс в область тулубу та голови потерпілого декілька ударів після чого зупинився. На цьому конфлікт закінчився. У скоєному кається, присуджену суму виплатить потерпілому частинами.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого, потерпілого, захисників, представника потерпілого. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, сторони захисту, представника потерпілого та самого потерпілого, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України та висновку ККС ВС по справі № 589/4653/19 (Постанова від 05.07.2022) відповідно до якого не визнання цивільного позову не є перешкодою для застосування приписів ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються, тому були досліджені лише ті докази які стосуються розміру цивільного позову та характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого.

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.125 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки він умисно наніс потерпілому легкі тілесні ушкодження які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, були досліджені письмові докази, які характеризують обвинуваченого, а саме: копія паспорта ОСОБА_5 , довідка УИТ ГУНП відповідно до якої обвинувачений раніше не судимий, витяги з актів цивільного стану копія свідоцтва про народження ОСОБА_10 2016 р.н. згідно яких обвинувачений є батьком зазначеної дитини, згідно медичних документів на обліках у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_5 не перебуває та не перебував, як зазначено в характеристиках з місця проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

Також були, досліджені документи, які стосуються розміру цивільного позову, а саме: квитанції про придбання лікарських препаратів, квитанції про проведення ЭПТ на суму 500 грн., про проведення МРТ на суму 1900,00 грн., виписка з медичної карти в якій зазначено, що дослідження ЭПТ та МРТ провадилися для постановлення діагнозу ОСОБА_11 . Згідно висновків СМЕ від 15.01.2024 та від 19.02.2024 у ОСОБА_11 маються тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу з незначним зміщенням уламків, синець повік лівого ока та спинки носу, забійну рану верхньої губи, які складають єдиний морфологічний комплекс черепно-мозкової травми і тому оцінюються в комплексі як такі, що викликають розлад здоров?я понад 6-ти днів, але не більше три тижні (21 день) і за цим критерієм, згідно п. п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, а також тілесні ушкодження у вигляді забою-садна м?яких тканин в ділянці лівого ліктьового суглоба потребувало іммобілізацію суглоба на протязі 2-ох тижнів і тому викликало розлад здоров?я тривалістю понад 6-ти днів, але не більш як три тижні (21 день) і за цим критерієм, згідно п. п. 2.3.5 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому

4.1 Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже обвинувачений повністю визнав свою вину та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого проступку. Крім того критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене. Вказана позиція суду повністю відповідає правовій позиції Верховного суду викладеній у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18).

4.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання

Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , щиро розкаявся, вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, не працює, не одружений, характеризується позитивно, має на утриманні дитину 2016 р.н. Таким чином, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, в межах встановлених санкцією ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.

6.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частини третя та четверта статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до висновку Верховного суду який було зроблено при розгляді справи № 607/8075/21 (Постанова колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 17.05.2023) для об`єктивного визначення розміру матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого, суду необхідно встановити, чи відповідають придбані товари / послуги протоколу лікування, та порівняти відповідні квитанції з довідкою, наданою лікарською установою, де проходив лікування потерпілий, у якій міститься інформація щодо послуг, наданих йому за рахунок лікарні

Цивільним позивачем не надано протоколу лікування, не надано довідку про необхідність придбання тих чи інших ліків, орім квитанції на проведення ЭПТ на суму 500 грн., та про проведення МРТ на суму 1900,00 грн. які відповідно до виписки з медичної карати були проведені для постановлення діагнозу потерпілому ОСОБА_8 , що зумовлює підстави для часткового задоволення позову, а саме, щодо стягнення 2400 грн. за проведення ЭПТ та МРТ. В іншій частині позов не підлягає задоволенню.

Щодо моральної шкоди, то з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини ОСОБА_5 , з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає, що на користь потерпілого має бути стягнуто 7 000, 00 грн.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

7.1 Рішення щодо речових доказів, прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

7.2 Так як наразі відсутні ризики передбачені ст.177 КПК України, підстави для обрання запобіжного заходу наразі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128,129, 367-368,370-371,373-376,395,532 КПК Україн и, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 грн..

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду у розмірі 2400, 00 грн. Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду у розмірі 7 000, 00 грн.

Речові докази: компакт диски зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1