УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000068 внесеного до ЄРДР 19.01.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000068 від 19.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого в подальшому продовжено.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , розробив план незаконного переправлення громадян України чоловічої статі призовного віку у період дії воєнного стану через державний кордон України, до якого залучив ОСОБА_4 та інших невстановлених на даний час слідством осіб.

Так, згідно розробленого ОСОБА_7 плану, він підшукував осіб, які бажали незаконно переправитися через державний кордон України, визначав суму винагороди за це, інструктував про дії після перетину державного кордону та призначав місце зустрічі між ними та перевізниками, що будуть здійснювати їх транспортування до місця безпосереднього перетину державного кордону.

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон, громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, погодився сприяти їм в незаконному переправленні громадян України через державний кордон України на територію Республіки Молдова, шляхом надання вказівок та засобів, зокрема транспортних послуг.

Так, ОСОБА_7 , 23.05.2024 по телефону запропонував ОСОБА_8 , який був в подальшому залучений до конфіденційного співробітництва, незаконно переправитися через державний кордон України на територію Республіки Молдова, зазначивши, що перетин кордону буде здійснюватися поза пунктами прикордонного контролю, за грошову винагороду у приблизному розмірі 6000 доларів США разом з іншими особами яким вони сприяють у незаконному перетині державного кордону.

Після чого, 22 липня 2024 року приблизно об 11:30, з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 які були залучені до конфіденційного співробітництва та інших осіб, які бажали у незаконний спосіб перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та на автомобілі «Citroen C4» д.н.з. НОМЕР_1 повіз їх у напрямку прикордонної зони розташованої поблизу населених пунктів м. Кодима та м. Грабове Одеської області для подальшої передачі вказаних осіб «провідникам», що будуть здійснювати їх безпосереднє переправлення поза пунктами прикордонного контролю.

Крім того, ОСОБА_7 , залучив до вчинення злочину ОСОБА_14 який також 22 липня 2024 року приблизно об 11:30 у м. Бершадь Вінницької області зустрів 6 осіб, які бажали у незаконний спосіб перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та на автомобілі «Citroen C4» д.н.з. НОМЕР_2 повіз їх у напрямку прикордонної зони розташованої поблизу населених пунктів м. Кодима та м. Грабове Одеської області для подальшої передачі вказаних осіб «провідникам», що будуть здійснювати їх безпосереднє переправлення поза пунктами прикордонного контролю.

Під час подорожі до місця безпосереднього незаконного переправлення, ОСОБА_4 , діючи згідно розробленого ОСОБА_7 , плану вживав заходів конспірації, інформував осіб, які бажають перетнути державний кордон України у незаконний спосіб про обставини такого перетину, момент передачі грошових коштів, їхню поведінку в разі дій правоохоронних органів на території України та після перетину державного кордону, інструктував ОСОБА_14 .

Таким чином, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, вжив усі необхідні дії, які вважав необхідними для незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , однак був затриманий 22.07.2024 у прикордонній зоні, розташованій поблизу населених пунктів м. Кодима та м. Грабове Одеської області.

За результатами розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, громадянину України, зареєстрованому та, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, 23.07.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Підозра ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами: протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.07.2024, а саме за участю ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на яких останні впізнали особу, яка здійснювала їх перевезення з метою незаконного перетину кордону, а саме ОСОБА_4 ; протоколом проведення обшуку від 22.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контроль особи від 23.07.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину, протоколами допиту свідків, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , відповідно до яких ОСОБА_4 під час розмов із зазначеними особами, вживав заходів конспірації, інформував осіб, які бажають перетнути державний кордон України у незаконний спосіб про обставини такого перетину, момент передачі грошових коштів, їхню поведінку в разі дій правоохоронних органів на території України та після перетину державного кордону; та іншими матеріалами кримінального провадження.

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та враховуючи те, що ОСОБА_4 знайомий з особами, які безпосередньо здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України, та ОСОБА_4 відомі незаконні шляхи перетину державного кордону України, до яких останній може вдатись для уникнення відбування покарання у місцях позбавлення волі, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від слідства та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 діяв за попередньою змовою групою осіб, коло яких на цей час не установлене у повному обсязі, а тому існують підстави вважати, що без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних та/або свідків або знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, враховуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення та відсутність офіційного місця роботи у ОСОБА_4 та те, що останній, як вже було зазначено знайомий з особами, які безпосередньо здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України, та ОСОБА_4 відомі незаконні шляхи перетину державного кордону України, що дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Наведені обставини у їх сукупності дають підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, на даний час не може запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та клопотання слідчого, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 14 години 15 хвилин 20 вересня 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 20 вересня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого чи прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя