Провадження № 1-в/592/537/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність з Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

у с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою розглядається.

23.09.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною заявою і просить привести у відповідність вирок Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2022 згідно Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримав, але під час судових дебатів не підтримав.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні заяви засудженого.

Встановлені судом обставини.

06.12.2021 ОСОБА_3 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми, зокрема, за вчинення викрадення майна 13.04.2021, вартістю 5846 грн. та 30.06.2021 - вартістю 5003 грн., за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 69, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Сумська виправна колонія №116» за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2022 за ч. 1 ст. 289 КК України,яким засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.12.2021, остаточно призначено ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Засудженим порушено питання про застосування вимог частини 2 статті 74 КК України, згідно якої особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 та пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Закон № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_3 просить привести у відповідність згідно Закону України № 3886-ІХ вирок Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2022, яким він засуджений за ч. 1 ст. 289 КК України і за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.12.2021, яким він засуджений, зокрема, за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення викрадення майна 13.04.2021 вартістю 5846 грн. та 30.06.2021 вартістю 5003 грн. призначено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку (підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України).

Два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1135 грн., відтак кримінальна відповідальність у 2021 році передбачена за вчинення крадіжки майна вартість якого становить більше 2270 грн.

Таким чином діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення якого ОСОБА_3 засуджено вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.12.2021, яким відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України поглинуте покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2022, перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому Закон України № 3886-ІХ не має зворотну дію у часі щодо засудженого та не підлягає застосуванню.

Відтак у задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись пунктом 13 частини 1 статті 537, пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність з Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1