Справа № 197/124/24
Провадження № 1-кп/177/209/24
У Х В А Л А

Іменем України

26.11.2024 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000021 від 03.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Широке Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 21.03.2023 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік 6 місяців,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що він, будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (у редакції від 23.05.2022) у зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває на даний час.

У ніч 10.08.2023, близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_5 , прийшов до раніше знайомого ОСОБА_6 , який знаходився у будинку АДРЕСА_1 , під приводом піти з останнім на рибалку, та пройшовши через незачинені вхідні двері до кімнати вищевказаного будинку помітив, що ОСОБА_6 відпочиває, а поруч із ним знаходиться мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8А», синього кольору, який належав останньому. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій кримінально протиправний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи в умовах воєнного стану, всупереч інтересам власника, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8А», який відповідно до висновку експерта від 17.01.2024, становить 1816,67 грн.

Після чого, ОСОБА_5 обернув викрадений мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8А» на свою користь та розпорядився ним на свій розсуд, тим самим, спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1816,67 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , зважаючи на зміну розміру дрібного викрадення, згідно з Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, пояснив, що не заперечує обставин, викладених в обвинувальному акті, зокрема, погоджується з розміром викраденого майна, вартість якого, згідно з висновком експерта від 17.01.2024 № СЕ-19/104-24/1913-ТВ, становить 1816,67 грн. Клопотання прокурора підтримав, зазначив, що на закриття кримінального провадження на підстав п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України погоджується, наслідки закриття провадження йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_6 правом на участь у підготовчому судовому засіданні не скористався. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Неявка потерпілого до суду не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши клопотання прокурора про закриття провадження в справі, заслухавши думку учасників судового провадження під час його розгляду, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 6 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яку передбачено адміністративну відповідальність, є крадіжка, розмір якої не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Зміни до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваних мінімумів для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів. У той же час, суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваним мінімумам, здійснюється виходячи з його розміру, що діяв на час вчинення відповідного діяння (постанова ОП ВС від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21).

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 2684,00 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1342,00 грн на 2023 рік, а 2 неоподатковуваних мінімуми становить 2684,00 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 2684,00 грн включно (станом на 2023 рік), є адміністративним правопорушенням.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначене також узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, отже, поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону № 3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як передбачено приписами п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 цього Кодексу;

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 або п. 1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вартість викраденого обвинуваченим ОСОБА_5 майна в даному кримінальному провадженні становить 1816,67 грн, його діяння станом на день розгляду провадження судом, і з урахуванням положень Закону № 3886-ІХ, ст. 5 КК України, підлягає кваліфікації як адміністративне, а не кримінальне правопорушення, що виключає подальший судовий розгляд.

Тому, за наявності підстав для закриття кримінального провадження згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відсутності жодних заперечень щодо закриття кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_5 , із цих підстав, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в справі підлягає до задоволення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_5 не подавався.

Запобіжний захід не застосовувався.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 314, 369-372, 376, 474, 479-2 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження№ 0000021 від 03.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_5 , задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000021 від 03.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_5 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази в кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8А», синього кольору, який згідно з розпискою передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 (а.п.21-22) - залишити у володінні останнього.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок (а.п.53).

Матеріали кримінального провадження № 0000021 від 03.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_5 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 197/124/24 (провадження № 1-кп/177/209/24).

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1