У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

11 жовтня 2024 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника (скаржника) - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (у порядку ст. 303 КПК України),

ВСТАНОВИВ:

«26» вересня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (у порядку ст. 303 КПК України).

«01» жовтня 2024 року скарга та додані до неї документи (на підставі Протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 27.09.2024 року) були передані слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою від 02 жовтня 2024 року було відкрито провадження за скаргою, призначено її судовий розгляд та витребувано від Солом`янського управління поліції ГУНП в м. Києві інформацію щодо отримання заяви ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (у порядку ст. 303 КПК України) від 23.09.2024 року та вчинення дій, передбачених ст. 214 КПК України.

Скарга адвоката ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 23 вересня 2024 року до Солом`ямського управління поліції ГУНП у м. Києві подано повідомлення про вчинення експертами КНДІСЕ кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України (у порядку ст. 214 КПК України).Дана заява прийнята Солом 'янським УП ГУНП в м. Києві та зареєстрована 25.09.24 р.Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.Ця норма закону встановлює не право, а обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора внести відомості до ЄРДРта розпочати досудове розслідування.Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Однак всупереч кримінальному процесуальному законодавству України слідчим невідкладно, не пізніше 24 годин після реєстрації, не внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочато досудове розслідування за даною зайвою, що дає підстави встановити бездіяльність слідчого.

В судове засідання представник заявника (скаржника) - адвокат ОСОБА_3 з`явився, скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, які у ній наведені.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, своїм правом надати пояснення по суті скарги не скористалася, на запит слідчого судді інформацію не надала.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею було встановлено наступне.

З матеріалів скарги вбачається, що заявником (скаржником) ОСОБА_4 , в особі представника - адвоката ОСОБА_3 , направлялась заява (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України до Солом`янського управління поліції ГУНП в м. Києві.

З тексту заяви вбачається, що заявник просив орган досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення судовими експертами Київського науково - дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час проведення комплексної судової психолого - лінгвістичної експертизи у кримінальному провадженні №0000608 від 21.07.2023 року та складанні відповідного висновку експертів №1719/24-61/1720/24-36 від 24.05.2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та невідкладно розпочати досудове розслідування.

Зі слів представника заявника (скаржника) зазначена заява направлялась до Солом`янського управління поліції ГУНП в м. Києві засобами поштового зв`язку та з дублюванням засобами електронної пошти, однак відповідних доказів отримання зазначеної заяви Солом`янським управлінням поліції ГУНП в м. Києві надано слідчому судді на час розгляду скарги не було.

До скарги додано роздруківку з сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відправлення 821. Однак, на підставі матеріалів, наявних у справі, слідчий суддя позбавлений можливості ідентифікувати відповідне поштове відправлення.

Представником заявника (скаржника) також було надано до матеріалів справи в судовому засіданні висновок експертів комплексної судової психолого - лінгвістичної експертизи №1719/24-61/1720/24-36 від 24.05.2024 року у кримінальному провадженні №0000608 від 21.07.2023 року, проведеної на підставі постанови про призначення судової психолого - лінгвістичної експертизи від 01.02.2024 року, винесеної слідчим в ОВС СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року №4038-XII, судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Згідно до статті 4 Закону України «Про судову експертизу», незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються: визначеним законом порядком призначення судового експерта; забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи; існуванням установ судових експертиз, незалежних від органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду; створенням необхідних умов для діяльності судового експерта, його матеріальним і соціальним забезпеченням; кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; можливістю призначення повторної судової експертизи; присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.

Як вбачається з п.1.2.13 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Відповідно до п. п. 10 - 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року №8, зі змінами і доповненнями, судам слід мати на увазі, що первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. За змістом ст. 75 КПК чи ст. 61 ЦПК додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Як вбачається з пояснень представника заявника (скаржника), наданих у судовому засідання, сторона захисту у кримінальному провадженні №0000608 від 21.07.2023 року з клопотаннями щодо призначення у справі додаткової або повторної експертизи не зверталась.

Таким чином, звернення з відповідною заявою (повідомленням) про вчинення злочину експертами у зв`язку зі здійсненням ними професійної діяльності, є порушенням одного з основоположних принципів судово - експертної діяльності та гарантії незалежності судового експерта.

Також, слідчий суддя зважає на те, що відповідно до ч. 1 ст. 216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Крім того, згідно до ч. 7 ст. 216 КПК України, у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 384, 385, 386, 387, 388, 396 Кримінального кодексу України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу, до підслідності якого відноситься кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким почато досудове розслідування.

Як вбачається з Висновку експертів комплексної судової психолого - лінгвістичної експертизи №1719/24-61/1720/24-36 від 24.05.2024 року, експертне дослідження було проведено у кримінальному провадженні №0000608, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2023 року, яке перебуває в провадженні ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 .

Таким чином, досудове розслідування у кримінальному провадженні за ст. 384 КК України здійснюється слідчим того органу, до підслідності якого відноситься кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким почато досудове розслідування, тобто ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 .

Згідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 17.08.2023 № 231 (надалі - Положення) визначено, що Реєстр - електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, захисту, оброблення, обліку, пошуку, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 1 розділу II цього Положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким урегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Положення зазначено, що Реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та осіб, які їх учинили, обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; формування звітності про стан кримінальної протиправності та результати роботи органів досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення державних органів, у тому числі правоохоронних та судових відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищевказаних положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають обов`язково бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, з аналізу поданої слідчому судді скарги, а також заяви про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що заявник повідомляє орган досудового розслідування - Солом`янське управління поліції ГУНП у м. Києві про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, яке на думку заявника (скаржника) вчинено судовими експертами КНДІСЕ ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи та складання відповідного висновку експертів № 1719 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 21.07.2023 р., за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 436-2, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України.

Водночас, з наявної у слідчого судді на час розгляду скарги інформації вбачається, що заявником (скаржником) не вчинялись будь - які дії щодо ініціювання проведення додаткової або повторної експертизи у кримінальному провадженні.

Також, з врахуванням того, що експертиза була призначена у кримінальному провадженні досудове розслідування якого здійснюється ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, справа за ст. 384 КК України не підслідна Солом`янському управлінню поліції ГУНП у м. Києві.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга представника заявника (скаржника) адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (у порядку ст. 303 КПК України), задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 року, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити в даній ухвалі про можливість її апеляційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 2, 216, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (у порядку ст. 303 КПК України),- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 16 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1