СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4935/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м.Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000110 від 26.01.2023 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий за погодженням з прокурором, просив застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 26.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 209; ч. 2 ст.307; ч.3 ст. 307 КК України. Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 згідно частини першої статті 177 КПК України, є забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до вимог пункту четвертого частини першої статті 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ризик, передбачений пунктом першим частини першої статті 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон, та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання. Ризик, передбачений пунктом другим частини першої статті 177 КПК України, обґрунтовується тим, що діяльність ОСОБА_4 та інших учасників організованої групи, а також невстановлених на даний час співучасників, здійснювалась із застосуванням заходів конспірації та розповсюджувалась на різних регіонах України, а тому перебуваючи на волі останній може вчинити дії спрямовані на знищення або приховування на даний час невідшуканих речей чи документів, які як самостійно так і в своїй сукупності можуть містити значення речових доказів. Ризик, передбачений пунктом четвертим частини першої статті 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказаний ризик також підтверджується і тим, що на розгляді Суворовського районного суду міста Одеси перебуває обвинувальний акт стосовно останнього у кримінальному провадженні №0000038 від 17.01.2024 за ч. 2 ст. 345 КК України. Зважаючи на викладене, інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти клопотання слідчого. Свою позицію обґрунтували тим, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_4 , необґрунтована та не доведена матеріалами досудового розслідування. ОСОБА_4 не має наміру переховуватись, а вказаний ризик не обґрунтований прокурором. Крім того, слід врахувати, що у країні введено воєнний стан, лінія розмежування з непідконтрольною територією, знаходиться під суворим контролем, тому виїхати за кордон або на непідконтрольну територію немає можливості. всі докази вилучені під час обшуку, тому можливості їх знищити чи спотворити у ОСОБА_4 немає. На вилучених під час обшуку телефонах нічого не виявлено, в автомобілі також нічого не знайдено. Існування інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України ґрунтується виключно на припущеннях слідчого та прокурора. Щодо кримінального провадженні №0000038 від 17.01.2024 за ч. 2 ст. 345 КК України, то зауважують, що вироку суду у даній справі немає, а крім того у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який закінчився, а процесуальні обов`язки ним не порушувались. З іншими особами, що причетні до кримінального провадження підозрюваний не контактував. Також звертають увагу, що ОСОБА_4 був затриманий з порушеннями КПК України, до нього було застосовано фізичну силу. Крім того, просять врахувати стан здоров`я підозрюваного, яке погіршилось після затримання, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, яка проживає з ним, а також доньку цивільної дружини. Таким чином у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, або обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши думку сторін провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.Питання правильності кваліфікації дій підозрюваної особи, як і наявності чи відсутності в її діях складу злочину, вирішуються виключно вироком суду. Таким чином, заперечення сторони захисту в частині необґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри на даному етапі досудового розслідування, слідчим суддею відхиляються.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

17.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КПК України, того ж дня його затримано у порядку п.1 ч.1 ст.615 КПК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий суддя, звертає увагу на те, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення все ж є визначаючим елементом, хоча не єдиним, при оцінці ризику ухилення від суду.

Також прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження або іншим чином перешкодити кримінальне провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, існує достатньо підстав вважати, що підозрюваний, опинившись на волі зможе перешкодити встановленню істини у справі під час досудового розслідування.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, зокрема міцність його соціальних зв`язків. Крім того, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного щодо якої на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування під вартою.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 слідчим суддею, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

З огляду на викладене, слідчий суддя, вважає, що існують підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який би усунув вказані ризики та забезпечив її належну процесуальну поведінку не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, при цьому суд враховує, і те, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Таким чином, слідчий суддя, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193-194, 196, 369 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000110 від 26.01.2023 щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.09.2024 (включно) та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1