Номер провадження:1-кс/521/2912/24
УХВАЛА

01 жовтня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000422 від 04.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, 04.06.2024 до ЧЧ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , більш детальна інформація не розголошується в інтересах слідства, в якій останній просить прийняти міри правового характеру до групи невідомих осіб, які на території Хаджибейського району м. Одеси організували незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах з метою матеріального збагачення.

Крім цього, 20.09.2024 до відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт слідчого ОСОБА_4 про те, що в ході розслідування по матеріалам кримінального провадження внесених 04.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 за ч. 1 ст. 307 КК України було встановлено, що 07.08.2024 свідок ОСОБА_6 добровільно видав співробітникам поліції п`ять прозорих полімерних пакетиків на застібці zip-lock всередині яких знаходилась речовина зеленого кольору рослинного походження, які він придбав під час проведення оперативної закупки у фігуранта по кримінальному провадженню, що згідно з висновком експерта №СЕ-19/116-24/16079-НЗПРАП від 13.08.2024 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса канабісу в висушеному стані становить 4,30 г.

У подальшому у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень працівниками УБН ГУНП в Одеській області було викрито громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 21.09.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Надалі, за участю підозрюваного ОСОБА_7 за місцем його проживання на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси проведено обшук, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено і вилучено:

- залізний термос всередині якого знаходяться 16 поліетиленових пакетиків на застібці zip-lock заповнені речовиною зеленого кольору рослинного походження, запаковано до сейф-пакету НПУ RAW0218561;

- мобільний телефон марки «OnePlus 12» сірого кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , всередині з сім-картою з номером Лайфселл « НОМЕР_3 », запаковано до сейф-пакету НПУ СRI1210877;

- електронні ваги сірого кольору у кількості 2 штуки та велика кількість порожніх поліетиленових пакетиків на застібці zip-lock, запаковано до сейф-пакету НПУ RAW0218560.

21.09.2024 вилучені речі та предмети постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що речі та предмети, які було виявлено та вилучено 21.09.2024 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , можуть бути зіпсовані, знищені, перетворені, втрачені особою яка ним володіє, та вказані предмети мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, вилучені предмети, мають доказове значення у кримінальному провадженні, необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосереднім предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000422 від 04.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речі та предмети, які 21.09.2024 вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме на:

- залізний термос всередині якого знаходяться 16 поліетиленових пакетиків на застібці zip-lock заповнені речовиною зеленого кольору рослинного походження, запаковано до сейф-пакету НПУ RAW0218561;

- мобільний телефон марки «OnePlus 12» сірого кольору з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , всередині з сім-картою з номером Лайфселл « НОМЕР_3 », запаковано до сейф-пакету НПУ СRI1210877;

- електронні ваги сірого кольору у кількості 2 штуки та велика кількість порожніх поліетиленових пакетиків на застібці zip-lock, запаковано до сейф-пакету НПУ RAW0218560.

Заборонити користуватись, розпоряджатись та відчужувати майно, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8