КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/506/24
Провадження № 1-кп/391/85/24
У Х В А Л А

20.09.2024 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 29.01.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Компаніївського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

До суду прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ, яке повністю підтримав в судовому засіданні.

Клопотання мотивоване тим, що неможливо застосувати запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання тому що продовжуючи виконувати у такому випадку обов`язки військової служби він може бути передислокований до будь-якого населеного пункту, та спробувати втекти та переховуватись від суду у інших областях України, або взагалі за межами території України.

Неможливо застосувати запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до суду не надходило звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідності доставити його до суду на першу вимогу. Такі клопотання не надходили, зокрема і від командування військової частини.

Неможливо застосувати запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він може у будь-який час бути направлений для виконання бойових завдань в інші області України як військовослужбовець ЗСУ. Крім того, у зв`язку із доступом до зброї та бойових припасів його перебування у розташуванні військового підрозділу є недоцільним, а перебування останнього за місцем реєстрації може призвести до невиправданого затягування судового розгляду у зв`язку з неможливістю своєчасної явки обвинуваченого до суду через постійну збройну агресію збройних сил російської федерації та неможливості гарантії збереження цілісності житлової забудови, де зареєстрований ОСОБА_5 .

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування обвинуваченого в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважають, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, відповідно до ухвали судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переведено із гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» у зв`язку із тим, що в умовах тримання на гауптвахті ВСП у ЗСУ обвинуваченому не надається за можливе надати обвинуваченому ОСОБА_5 відповідну медичну допомогу, а саме замісну терапію з лікування від наркозалежності, при цьому в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» є медична частина в якій ОСОБА_5 може надаватись замісна терапія з лікування від наркозалежності та у разі госпіталізації солдата ОСОБА_5 у наркотичний стаціонар КНП «Одеський обласний медичний центр психіатричного здоров`я» Одеської обласної ради», посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 не можуть забезпечити надійну охорону вказаного військовослужбовця у зв`язку із забороною перебування зі зброєю у даній установі.

Відповідно до медичної довідки із Одеської міської медичної частини № 21, надану «Центром охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях від 06.09.2024, ОСОБА_5 за період із 12.08.2024 по 05.09.2024 пройшов курс детоксикаційної терапії призначеної лікарем-наркологом, відповідно до якої скарг немає, адекватний, всебічно орієнтований, а тому підстави, відповідно до яких останнього переведено з ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор", з метою недопущення порушення прав обвинуваченого ОСОБА_5 для отримання необхідної медичної допомоги на даний час відсутні.

Враховуючи вищевикладене, за минуванням потреби продовження подальшого відбування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та як останній є військовослужбовцем, необхідно в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тобто злочин віднесений до категорії тяжких злочинів, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 17 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував проти задоволення даного клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід так як прокурор не підтвердив наявність ризиків вказаних у клопотанні.

Обвинувачений підтримав доводи захисника, також вказав, що у нього в той час хворіла бабуся за якою він доглядав.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 подав до суду клопотання про переведення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рахується за Компаніївським районним судом Кіровоградської області, з медичної частини Одеського СІЗО на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ, яке в судовому засіданні просив задовольнити.

Клопотання мотивував тим, що під час утримання ОСОБА_6 в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ, останній був оглянутий лікарем - психіатром ВМКЦ ПР та зроблено відповідний запис до медичної картки ОСОБА_5 про те, що він потребує госпіталізації у наркологічний стаціонар, в зв`язку з чим, останній був переведений з гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ до медичної частини Одеського СІЗО для проведення лікування і, під час проведення останнього засідання ОСОБА_6 повідомив про те, що відносно нього закінчено лікування, так як був визначений приблизний термін лікування, а саме до 05 вересня 2024 року.

Обвинувачений підтримав захисника.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого адвокатом клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, враховуючи принцип поваги до свободи особистості, мету застосування запобіжного заходу, суд доходить висновку про таке.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, приймає до уваги суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, (у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту); враховує матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не забезпечать виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків під час розгляду кримінального провадження, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки, на думку суду, обвинувачений може переховуватись від суду, офіційно не одружений, обвинувачений, на думку суду, не має міцних соціальних зв`язків, є мешканцем іншого регіону України, а також, те, що судовий розгляд на даний час не закінчено, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Суд враховує ризики, раніше враховані судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, не змінились, ризики не зменшились.

Суд вважає, що ризики наразі є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`які, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого. Продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на даний час відповідає суспільному інтересу щодо охорони прав та інтересів інших осіб.

Пунктом 12 частини 1 статті 539 КПК України передбачено, що питання, пов`язане із тимчасовим залишенням засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона небула засуджена, чи у зв`язку з розглядом справив суді вирішується судом.

Отже, ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_5 , необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та перевести його з Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" до ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 199, 331, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ відносно ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, продовжити строком на 60 днів, тобто по 18.11.2024 року включно.

Перевести ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України та ІНФОРМАЦІЯ_2 у ЗСУ для організації її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду, відповідно до п.1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено 20.09.2024 о 14-30 годині в приміщенні Компаніївського районного суду Кіровоградської області (смт. Компаніївка, вул. Вишнева, 21).

Суддя ОСОБА_1