Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4243/24
номер провадження 1-кс/695/1027/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сазонівка, Оржицького району, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, одруженого, не працюючого, інвалідом будь-якої групи, депутатом, учасником бойових дій, АТО (ООС) чи ліквідатором аварії на ЧАЕС не є, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулась до суду з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 органами досудового розслідування підозрюється в тому, що він 07 листопада 2024 року близько 10 години 40 хвилин разом з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 приїхали на автомобілі марки «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 , на дорогу, яка розташована поміж АДРЕСА_2 , за викликом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якого виник конфлікт з екіпажом у складі поліцейських СРПП ВПД № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які на службовому автомобілі марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснювали патрулювання, на підставі Положення про патрульну службу МВС, затвердженого Наказом МВС України № 796 від 02.07.2015 та графіка чергувань ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» та зупинили автомобіль марки «Москвич 412», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що останній не був пристебнутий ременем безпеки, що відповідно до Правил дорожнього руху є порушенням ч. 5 ст. 121 КУпАП.

На місці, ОСОБА_5 одразу почав виражатись в сторону працівників поліції нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, на законні вимоги працівників поліції не реагував та за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , маючи умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, реалізовуючи свій злочинний умисел, та розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції у однострої із видимими знаками розпізнання, усвідомлюючи свої злочинні дії, бажаючи настання відповідних наслідків, наніс численні удари руками в область голови та тіла поліцейського СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, згідно довідки №1216 від 08.11.2024 наданої КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня ЧСР», у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, осадненої рани верхньої губи, забою м`яких тканини волосяної частини голови, забій м`яких тканин.

Крім того, він же 07 листопада 2024 року, близько 10 год. 42 хв. перебуваючи на дорозі, яка розташована поміж АДРЕСА_2 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння вогнепальною зброєю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, умисно, із застосування фізичної сили до поліцейського СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 , який перебував у однострої із видимими знаками розпізнання, відкрито викрав у останнього вогнепальну зброю, а саме автомат Калашникова № НОМЕР_4 , 1971 р., шляхом зривання з плеча поліцейського зброю (автомат), який перебував в користуванні працівника поліції ОСОБА_12 під час виконання ним службових обов`язків.

Крім того, він же 07 листопада 2024 року, близько 10 год. 42 хв. перебуваючи на дорозі, яка розташована поміж АДРЕСА_2 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність власних дій та бажаючи досягнення суспільно-небезпечного наслідку у вигляді замаху на вбивство працівника правоохоронного органу, незаконно заволодівши автоматом Калашникова № ЕН 6262, 1971 р., направив його в бік поліцейського СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , з метою позбавлення життя останнього, при цьому ОСОБА_5 розумів, що перед ним знаходиться працівник поліції у однострої із видимими знаками розпізнання, усвідомлюючи свої злочинні дії, бажаючи настання відповідних наслідків, дослав патрон до патронника автомата Калашникова № ЕН 6262, 1971 р., та продовжував направляти ствол автомата в сторону поліцейського ОСОБА_11 , тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме вбивства працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, однак свій умисел не довів до кінця, оскільки, працівник поліції застосував свою табельну вогнепальну зброю та ОСОБА_5 викинув викрадену ним раніше вогнепальну зброю на дорогу.

Після вчинення вказаних дій, з місця вчинення кримінальних правопорушень із використанням транспортних засобів марки «Москвич 412» реєстраційний номер НОМЕР_3 та «Geely», реєстраційний номер НОМЕР_1 зник разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в напрямку с.Сазонівка Лубенського району Полтавської області.

07.11.2024 о 18 год. 22 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345 КК України.

08.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345 КК України.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме:

1.Протоколом огляду місця події за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с Красенівка, а саме дорога, яка розташована між АДРЕСА_2 від 07.11.2024;

2.Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 07.11.2024;

3.Протоколом допиту у якості потерпілого ОСОБА_11 від 07.11.2024;

4.Протоколом допиту у якості потерпілого ОСОБА_12 від 07.11.2024;

5.Довідкою КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня ЧСР» від 08.11.2024 №1216;

6.Протоколом перегляду відеозапису від 07.11.2024;

7.Протоколом обшуку від 07.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ;

8.Протоколом обшуку від 07.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ;

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами:

ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків за місцем його проживання, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем свого проживання характеризується негативно, схильний до вчинення сварок, має агресивний тип характеру. Крім того підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 15 років;

- ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає неподалік від селиша Чорнобай Золотоніського району Черкаської області, де проживають потерпілі від вчинених кримінальних правопорушень, а тому він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілих шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, крім цього на даний час у даному кримінальному провадженні не встановленні всі можливі особи причетні до його вчинення та свідки. Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати перешкоджанню їх встановленню місця знаходження.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме вчиненні кримінальні правопорушення набули суспільного резонансу в суспільстві, так як факт дії на території України воєнного стану не убезпечив підозрюваного ОСОБА_5 від вчинення ним злочинів пов`язаним із посягання на життя та здоров`я представників органу виконавчої влади (поліції), які виконують покладені на них службові обов`язки спрямовані із захистом прав і свобод громадян, протидії злочинності, забезпечення публічної безпеки і порядку, а тому він і надалі може вчиняти аналогічні злочини.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає необхідним застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 виключно у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За цих підстав, на переконання органів досудового розслідування, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить підозрюваному належної процесуальної поведінки.

За таких обставин слідчий за згодою з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід, тобто домашній арешт, який на його думку цілком забезпечить належний контроль за поведінкою підозрюваного на стадії досудового розслідування, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, а також має тяжке захворювання, що в умовах тримання під вартою може суттєво вплинути на стан його здоров`я.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Перевіривши наданні матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що останнє відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 2 ст. 345 та ст. 348 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Отже, сукупність доданих до клопотання доказів має дати підстави вважати, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.

Крім того в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинений інкримінований йому в провину злочин. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, з урахуванням відомостей щодо самого підозрюваного, наявність вказаних вище обставин наведених стороною захисту, не може бути вирішальним, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

При цьому слідчий суддя також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме тим, що оцінка такого ризику як переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, за місцем свого проживання характеризується негативно.

Крім того, слідчий суддя враховує, що за станом здоров`я підозрюваний може утримуватись під вартою, і доказів того, що він має захворювання, які унеможливлюють його перебування під вартою, слідчому судді не надано.

Отже, в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заперечуючи проти задоволення клопотання захисник не навів слідчому судді жодних обставини, що давали б можливість прийти до переконання про застосування більш м`якого запобіжного заходу і що останній зможе належним чином забезпечити належну поведінку підозрюваного на час проведення досудового розслідування в умовах дії на території України режиму воєнного стану.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення та відомості про особу підозрюваного, вбачається, що жоден із вказаних більш легких запобіжних заходів не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, та не можуть гарантувати усунення вищезазначених ризиків, а особливо можливості переховування від органів досудового розслідування та суду під острахом кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Суд дійшов до висновку, що тримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, враховуючи особу підозрюваного, тому слідчий суддя одночасно із застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України.

Згідно з ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177-183, 193, 194, 196, 197, 309, 369 - 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, без права внесення застави.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 07.11.2024р. о 18 год. 22 хв..

Строк дії ухвали до 05.01.2025р. включно

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, захиснику та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою протягом того ж строку з моменту вручення копії.

Слідчий суддя Золотоніського

міськрайонного суду ОСОБА_1