Провадження № 1-кс/201/4050/2024

18 вересня 2024 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, утриманців не має, не працює, має ІІ групу інвалідності (безстроково), має психічну хворобу, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
- підозрюваний ОСОБА_5
- законний представник ОСОБА_7
Короткий виклад клопотання.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що у ОСОБА_5 мається психічна хвороба, а тому слідчий, за погодженням з прокурором, уточнив клопотання, в якому просив застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , строком дії до 15 листопада 2024 року включно.
У зв`язку із наявністю у ОСОБА_5 психічної хвороби, слідчим суддею залучено ОСОБА_5 на розгляд клопотання законного представника його матір ОСОБА_7 .
Під час розгляду клопотання прокурор зі слідчим клопотання підтримали, просили задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення поданих клопотань не заперечив, від дачі пояснень відмовився.
Захисник підтримав думку свого підзахисного, просив визначити місце перебування ОСОБА_5 за місцем його лікування - в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», яка знаходиться за адресою: м. Дніпро вул. Бехтерева, 1.
Законний представник підтримав думку захисника.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2024 року приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , розпочав висловлюватись нецензурною лайкою в бік неповнолітніх ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в цей час перебували поблизу силоміру, що розташований неподалік кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим між ними виник конфлікт.
В ході вказаного конфлікту ОСОБА_5 діючи з хуліганських мотивів та явної неповаги до встановлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, використовуючи нікчемний привід, демонстративно почав виражатись у бік неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нецензурною лексикою, тримаючи в правій руці металевий предмет, зовні схожий на розкладний ніж кольору металу, який вже був розкладений, довжина леза якого становила до 10 сантиметрів, підійшов впритул до ОСОБА_8 , заніс вказаний ніж, з лівого боку та на відмашку вдарив ОСОБА_8 по верхній частині лівої руки, після чого заніс праву руку за спину та завдав другий удар ОСОБА_8 у ліву руку, в зону передпліччя, відразу після цього ОСОБА_5 наніс третій удар таким самим чином, занісши праву руку за спину та вдаривши ОСОБА_8 у зону передпліччя.
Завдавши третій удар ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали бігти в протилежний від кафе «Дамаск» бік, намагався наздогнати їх тримаючи у правій металевий предмет, зовні схожий на розкладний ніж кольору металу, який вже був розкладений, довжина леза якого становила до 10 сантиметрів, проте, пробігши орієнтовано 50-70 метрів за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зупинився та припинив спробу наздогнати останніх.
17.09.2024 о 18-10 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
18.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Щодо обґрунтованої підозри.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; Протоколом огляду місця події від 17.09.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.09.2024; Протоколом зняття показань технічних засобів, що мають функцію відеозапису від 17.09.2024; Протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_10 від 17.09.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; Протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ; Протоколом пред`явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_8 ; Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 ; Протоколом пред`явлення для впізнання свідком ОСОБА_9 ; Іншими матеріалами кримінального провадження.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного ОСОБА_12 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
На переконання слідчого судді ризики, заявлені слідчим, є доведеними і полягають у наступному.
Про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України є злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, тобто суворість покарання беззаперечно може слугувати приводом до переховування підозрюваного від слідства та суду.
У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Крім того, ОСОБА_5 офіційно не одружений, що свідчить про відсутніх міцних соціальних зв`язків. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість покарання ОСОБА_5 , може перейти на нелегальне становище та переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності
Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) є підтвердженим з огляду на те, що вказані особи судом не допитані, їх судові висновки за експертизами судом не досліджені. Таким чином підозрюваний може чинити тиск на свідків щодо зміни показів в суді. Крім того ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі шляхом вільного спілкування з іншими особами, які вже за проханням можуть незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.
Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджений тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні правопорушення враховуючи безпідставність здійсненого нападу щодо неповнолітнього потерпілого.
Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри та ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є доведеними.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та враховується, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, на теперішній час зібрані докази, які мають суттєве значення для доказування вини ОСОБА_5 по вказаному кримінальному провадженню, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вказана обставина може бути врахована судом, при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу.
До того ж, слідчий суддя звертає увагу на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при застосуванні ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.
Матеріали клопотання підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, при цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Щодо строку дії запобіжного заходу.
У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.
Тому, оскільки ОСОБА_5 17.09.2024 о 18:10 затриманий, 18.09.2024 року йому повідомлено про підозру, то досудове розслідування має бути закінчено 18.11.2024, а тому саме до цього строку в межах 60 днів з дня затримання слідчий суддя може застосувати запобіжний захід.
Згідно п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, окрім інших, також щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 інкримінуються дії із застосуванням насильства відносно неповнолітньої особи, слідчий суддя приходить до висновку, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави йому не визначати.
Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Захисником надані документи про те, що підозрюваний ОСОБА_5 страждає захворюванням: органічний маячний розлад Г.06.2, психічні функції стійко порушені, крім того, він є інвалідом ІІ групи безстроково. З 13.03.2009 по теперішній час, відповідно до довідки від 10.01.2024 № 181, він знаходився на лікуванні в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради».
Слідчий суддя звертає увагу, що спеціальні запобіжні заходи, які можуть бути застосовані лише до осіб, які мають спеціальний кримінально-процесуальний статус. Такими особами відповідно до КПК України можуть бути неповнолітні підозрювані, обвинувачені, а також особи, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування.
До особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом запобіжні заходи у вигляді: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
За положеннями ст. 508 КПК України спеціальним запобіжним заходом є поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Такий запобіжний захід може бути застосований судом до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування.
Отже, умовами застосування спеціального запобіжного заходу є встановлення сукупності обставин, а саме наявність доказів, що до особи застосовувались примусові заходи медичного характеру або передбачається їх застосування.
З огляду на наявність у ОСОБА_5 психічної хвороби та лікування з 13.03.2009 по теперішній час у КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», то наявні достатні підстави стверджувати, що відносно ОСОБА_5 передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.
Водночас слід наголосити, що із змісту ст. 508 КПК України вбачається, що спеціальні запобіжні заходи застосовуються судом, а не слідчим суддею, втім КПК не забороняє слідчому судді змінювати такі запобіжні заходи.
На думку слідчого судді, утримання ОСОБА_5 у закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, здатне забезпечити його належну процесуальну поведінку та безпеку оточуючих його осіб, зокрема неповнолітніх, а тому задовольняє клопотання слідчого шляхом зміни ОСОБА_5 застосованого запобіжного заходу з тримання під вартою і застосовує до нього запобіжний захід у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
При цьому оскільки закладом з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, є Дніпровська філія «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , тому слідчий суддя позбавлений можливості ОСОБА_5 утримувати в іншому закладі, зокрема в КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради».
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України -

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 18:10 год. 15 листопада 2024 року без визначення застави.
Змінити ОСОБА_5 застосований запобіжний захід з тримання під вартою і застосувати до нього запобіжний захід у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , строком дії до 18 години 10 хвилин 15 листопада 2024 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1