УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001307 від 05.10.2023 за ч.3 ст.229 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання детективами підрозділу територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001307 від 05.10.2023 за ч.3 ст.229 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно заяви МАКІТА КОРПОРЕЙШН, за дорученням якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКІТА УКРАЇІНА», , група осіб, фальсифікуючи продукцію ТМ «МАКІТА», незаконно використовують знак для товарів та послуг «МАКІТА», що призводить до завдання правовласнику торгової марки матеріальної шкоди.

Так, на території м. Одеса та Одеської області діє група осіб, яка з метою особистого збагачення шляхом продажу контрафактної продукції, а саме неоригінальної продукції ТМ «МАКІТА», здійснюють збут зазначених товарів шляхом безпосереднього фізичного продажу та продажу через інтернет ресурси.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які діючи спільно, згідно із заздалегідь розробленим планом, здійснюють збут продукції, незаконно використовуючи знаки для товарів і послуг, фірмового найменування, кваліфікованого походження товару, зокрема продукції ТМ «МАКІТА».

Так, 05.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- ноутбук «Fujitsu»S/n: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон «IPhone 12 Pro Max» S/n: НОМЕР_2

- відомості щодо оформлення замовлень з crm-системи в електронному вигляді на MicroSD карті пам`яті.

В ході проведення обшуку встановлено, що ймовірними власниками вилученого майна є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Постановою від 05.11.2024 вказане майно визнано речовими доказами.

Прокурор просить накласти арешт на вилучене під час огляду місця події майно, посилаючись на те, що є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та може зберігати на собі сліди скоєного злочину та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_9 про дату та час розгляду справи повідомлена за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення, у судове засідання не з`явилась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує підстави його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно, про яке йдеться у клопотанні слідчого, потрібно для проведення його огляду з метою належної фіксації інформації, яка має доказове значення у кримінальному проваджені, та проведення відповідних криміналістичних експертиз.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбачених ч.3 ст.229 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження. Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001307 від 05.10.2023 за ч.3 ст.229 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- ноутбук «Fujitsu»S/n: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон «IPhone 12 Pro Max» S/n: НОМЕР_2

- відомості щодо оформлення замовлень з crm-системи в електронному вигляді на MicroSD карті пам`яті.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1