Дата документу 12.08.2024 Справа № 335/2091/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/2091/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/511/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іпатово Ставропільського краю, громадянина України, який одружений, є батьком 2 малолітніх дітей, не працевлаштований, зі слів проживає у м.Запоріжжі, конкретної адреси місця проживання не назвав, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Підозрюваний ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 липня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 07 вересня 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на основи Національної безпеки України, під час введеного в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному діяння, дають слідчому судді підстави для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України, які існують на даний час.

В апеляційній скарзі підозрюваний просить скасувати оскаржувану ухвалу, прийняти нове, законне рішення, звільнивши його з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що розгляд клопотання відбувався з істотним порушення вимог КПК України, норм європейського права та Конституції України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_10 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст. 114-1 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

14 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухано доводи самого підозрюваного, його захисника, прокурора, з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження строку тримання особи під вартою.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, вказаними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді, а саме: відомостями з протоколу огляду публікації в ютуб-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_5» від 12 грудня 2023 року; висновком експерта від 26 квітня 2024 року №СЕ-19/108-24/4755-ЛД; відомостями з протоколу огляду публікації в ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 21 грудня 2023 року; висновком експерта від 12 квітня 2024 року №СЕ-19/108-24/4203-ЛД; відомостями з протоколу огляду флеш-носія USB від 01 травня 2024 року, а саме відеозаписів, наданих РТЦК та СП з нагрудних камер військовослужбовців РТЦК та СП ; відомостями з протоколу огляду публікації в ютуб-каналі «Свободные люди Запорожье» від 13 травня 2024 року; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; відомостями з протоколів проведення впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Крім того, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі слушно вказав, що питання обґрунтованості підозри було перевірено слідчим суддею раніше, а саме під час постановлення ухвали слідчого судді від 06 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яка ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 червня 2024 року залишена без змін.

В ході апеляційного розгляду стороною захисту вищевказаних висновків слідчого судді щодо обґрунтованості підозри не спростовано в установленому законом порядку.

Твердження підозрюваного про те, що представники ТЦК та СП здійснюють незаконну діяльність та не є військовослужбовцями ЗСУ, не ґрунтуються на чинному законодавстві України.

В свою чергу, всі обставини провадження мають бути повно, всебічно і ретельно досліджені під час досудового розслідування, яке наразі триває.

Версія сторони захисту та обставини, на які посилаються підозрюваний та його захисник, також мають перевірятися в установленому законом порядку під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду, та оцінюватись у сукупності з іншими доказами.

Доводи підозрюваного про те, що він не отримував повідомлення про підозру, також раніше вже були перевірені та спростовані при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 .

Наявні в матеріалах провадження відомості свідчать про те, що ОСОБА_6 про підозру був повідомлений в установленому законом порядку. Порушення його конституційних прав не було порушено.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу підозрюваному, продовжують існувати та не зменшились, а саме ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя обґрунтовано вказав на те, що дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке посягає на основи Національної безпеки України, під час введеного в країні воєнного стану та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, свідчать про підвищену суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному діяння, дають слідчому судді підстави для продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На думку слідчого судді, вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування та зможе запобігти встановленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, які полягають в перешкоджанні законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, вчинені у період введеного в країні воєнного стану; дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який одружений, є батьком двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, відомості про постійне місце проживання останнього у м. Запоріжжя відсутні.

Зважив слідчий суддя і на те, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, в т.ч. шляхом розміщення відеоматеріалів у загальному доступі на відеохостингу « Ютуб ». У вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини вчинення інкримінованих останньому злочинів, а також всіх осіб, які причетні до вказаних злочинів.

Крім того, слідчий суддя, звернув увагу на те, що на теперішній час на сайті «Ютуб» видалений ютуб-канал з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », на якому розміщувалися у тому числі відеоролики з виступами ОСОБА_6 , що не виключає того, що вживались заходи, спрямовані на знищення доказів у кримінальному провадженні.

При апеляційному розгляді прокурором повідомлено, що наразі обставини видалення вказаного каналу встановлюються.

Також, слідчий суддя врахував ту обставину, що злочини, у яких підозрюється ОСОБА_6 , вчинені за попередньою змовою групою осіб, проти вжиття військовослужбовцями Збройних Сил України мобілізаційних заходів, під час дії воєнного стану та те, що така діяльність ОСОБА_6 може продовжуватися, оскільки у судовому засіданні підозрюваний впевнено зазначав, що його дії були законними, на відміну від працівників ТЦК та СП.

При цьому слідчий суддя врахував процесуальну поведінку ОСОБА_6 , а саме те, що достовірно знаючи, що на розгляді суду перебуває клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також про дати судових засідань, та необхідність з`явитись безпосередньо до зали судових засідань, де відповідно проходять судові засідання, у судові засідання до зали судових засідань двічі не з`явився, при цьому він перебував у приміщенні суду, та свідомо відмовлявся на неодноразові запрошення пройти до зали судових засідань, а також перешкодив працівникам поліції виконати ухвалу про його привід, що свідчить про порушення ним п.1 ч.7 ст.42 КПК України, відповідно до якого підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого судді. У зв`язку із цими обставинами, ухвалою слідчого судді від 21 травня 2024 року було задоволено клопотання прокурора про дозвіл на затримання підозрюваного та надано дозвіл на його затримання, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. І лише після затримання підозрюваного слідчий суддя зміг вирішити клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного. Вказані висновки слідчого судді ґрунтуються на матеріалах провадження.

З поданого клопотання та матеріалів провадження убачається, що досудове розслідування не завершено з об`єктивних причин.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворості можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшились, та інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання підозрюваного на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, перевірені слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі. Висновки слідчого судді щодо існування ризиків, про які ідеться в клопотанні, ґрунтуються на наявних в матеріалах провадження відомостях.

Доказів на підтвердження доводів підозрюваного щодо наявності у нього законного джерела доходів, а саме доходів від публічної діяльності, оскільки він з його слів є «народним підприємцем», колегії суддів не надано.

В тому числі, не є слушними доводи підозрюваного стосовно того, що йому не було вручено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу. Дані обставини спростовуються поясненнями самого підозрюваного при апеляційному розгляді про те, що прокурор та слідчий намагались вручити йому клопотання, однак не змогли, що в свою чергу вказує на недобросовісну процесуальну поведінку самого підозрюваного.

В свою чергу, як свідчать матеріали провадження, захисник підозрюваного клопотання отримала, та при розгляді його розгляді як захисник так і сам підозрюваний висловили свою думку щодо поданого клопотання, заперечували проти його задоволення, навівши відповідні доводи.

Те, що вказане кримінальне провадження здійснюється окрім іншого і за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.110 КК України, проте ОСОБА_6 про підозру за цією статтею на цей час не повідомлено (на що звертає увагу останній), не свідчить про необґрунтованість підозри за ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження підозрюваного ОСОБА_6 про те, що звіт автоматизованого розподілу справи підроблений.

Згідно з матеріалами провадження, 08 липня 2024 року клопотання слідчого системою автоматизованою розподілу передано слідчому судді ОСОБА_1 , що в свою чергу відповідає вимогам підпункту 2.3.45 пункту 2.3 Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, погодженого Наказом Державної судової адміністрації України 02 квітня 2015 року №45, затвердженого Рішенням Ради суддів України 02 квітня 2015 року №25, відповідно до якого, клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

Заявлений підозрюваним відвід слідчому судді вирішений в установленому законом порядку.

Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали.

Порушення слідчим суддею вимог КПК України, як про це зазначає підозрюваний, з наявних матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали не убачається.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу в цьому випадку прокурором доведено.

В оскаржуваній ухвалі наведене переконливе обґрунтування щодо доведеності ризиків, про які ідеться у клопотанні, і неможливості цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою.

В тому числі, в оскаржуваній ухвалі, з посиланням на встановлені під час розгляду клопотання обставини, прямо вказано на те, що у разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, запобігти наявним ризикам буде неможливо, у тому числі у разі визначення розміру застави.

Враховано слідчим суддею і положення ч.6 ст.176 КПК України, згідно з якими, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, слідчий суддя, продовжуючи строк дії запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного врахувавши підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, правомірно не визначив розмір застави, що не суперечить вимогам ч.4 ст.183 КПК України.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Крім того, слідчим суддею перевірено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, та встановлено, що розслідування на час постановлення ухвали не було завершено з об`єктивних причин.

З матеріалів провадження убачається, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 червня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 14 липня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 липня 2024 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 14 листопада 2024 року включно, у строк якого не входить строк на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження.

Отже, саме в межах строку досудового розслідування слідчим суддею продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , що узгоджується з вимогами ст.197 КПК України.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 липня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 07 вересня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4