Справа № 507/2017/24
Провадження № 1-кп/507/72/2024
Номер рядка звіту 287
В И Р О К
11.09.2024 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
про обвинувачення у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин:
ОСОБА_3 , перебуваючи з 30.01.2020 року на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та являючись військовозобов`язаним, у порушення вимог ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» умисно ухилився від військового обліку за наступних обставин.
Так, 01 серпня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено, шляхом вручення повістки про виклик, про те, що він повинен 02.08.2024 року прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення його військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії для подальшого прийняття рішення, щодо його придатності чи не придатності для проходження служби за призовом під час мобілізації. Проте, на виклик ОСОБА_3 не з`явився.
Надалі, 15 серпня 2024 року ОСОБА_3 під час перебування в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому під особистий підпис вручено письмове попередження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , про виконання вимог військового обліку, а саме: необхідність перебувати на військовому обліку, проходити медичний огляд, прибувати за викликом до РТЦК та СП, також останньому вручено направлення на проходження військово-лікарської комісії та повторно вручено повістку про виклик на 16.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_3 , отримавши 15 серпня 2024 року чергову повістку під особистий підпис про те, що він повинен 16.08.2024 року прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення його військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, умисно, у порушення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин не прибув 16 серпня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та військово-лікарську комісію не пройшов.
Тим самим, ОСОБА_3 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 337 КК України ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника, в якій він зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали обвинувального акту та зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.337 КК України, а саме: ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, не має судимості в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання на території України, за місцем проживання характеризується посередньо, працює по найму, також суд враховує пом`якшуючу вину обставину та відсутність обтяжуючих обставин. Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд згідно ст.66 КК України визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 не працює, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 , покарання в межах санкції частини ч.1 статті 337 КК України у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів, що становить 5100 гривень. Обмежень для призначення даного виду покарання судом не встановлено. Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів, що становить 5100 гривень.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду області через Любашівський районний суд Одеської області з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1