УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (доручення від 19.08.2024р. № 004-260009660 Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, свідоцтво № 4294 від 21.12.2010р. про право на заняття адвокатською діяльністю), підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леляки, Варвицького району, Чернігівської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець, стрілець-гранометник, в/ч НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0002413 від 19.08.2024р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозрюваний доставлений до суду під вартою.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» на території України введено воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та на даний момент є діючим.

З 23.05.2024 ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом та є стрільцем 1 стрілецького спеціалізованого відділення 2 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності невстановлена судом

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дію якого продовжено до 09.11.2024 року.

Будучи військовослужбовцем ОСОБА_5 , окрім вищенаведеного, згідно з вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, всупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_5 , повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності, за наступних обставин.

Так, 18.08.2024 військовослужбовець ОСОБА_5 , перебував в приміщенні торгової зали магазину «МІКС МАРТ», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, з приміщення вищевказаного супермаркету.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, розуміючи, що за його діями спостерігає продавець вищевказаного магазину, о 21 годині 13 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні торгової зали магазину «МІКСМАРТ», що за адресою: м. Київ, вул. Петра Ніщинського, 5, взяв з полиць магазину наступний товар, а саме: пачка цигарок «Sobranie» Gold, вартістю 114 грн, 99 коп, три пляшки пива «Львівське 1715», об`ємом 1,12 л., загальною вартістю 207,00 гривень, готовий обід «Вареники з картоплею» марки «Гамма», вагою 350 г, вартістю 72,00 гривень, Ковбаса в/с н/к «Краківська» Преміум, вагою 0, 45 кг, вартістю 323 грн, 27 коп., чіпси яблучні «Garden Gadz» вагою 40 г, вартістю 58,00 грн, два упакування печива «Lovitta» soft heart milk, вагою 127 г кожне, загальною вартістю 74,00 грн., одне упакування печива марки «Lovitta» Jelly Cookies, вагою 420 г, вартістю 129,00 грн., три упакування морозива «Пролісок», вагою 70 г. кожне, загальною вартістю 45,00 грн, десерт «Бонжур» зі смаком полуниці, вагою 232 г, вартістю 87,00 грн, біла картопля, вагою 2,774 кг, вартістю 77 грн, 67 коп, цибуля ріпчаста, вагою 0,502 кг, вартістю 19,00 грн, дві пляшки горілки «Українська Фірмова», об`ємом 0,5 л., кожна, загальною вартістю 179 грн, 80 коп, після чого, перебуваючи біля каси магазину поклав вищевказані товари до двох поліетиленових пакетів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи, що за його діями спостерігає продавець вищевказаного магазину, відкрито з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 , не розрахувавшись за товар, взяв до рук поліетиленові пакети із вищевказаними товарами та ігноруючи неодноразові вимоги продавця магазину ОСОБА_9 , щоб він зупинився з викраденим, направився до виходу з даного магазину, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяв ТОВ «ВІТАСТОР» матеріальну шкоду на загальну суму 1398 гривень 73 копійок.

19.08.2024 року о 09год. 30 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.08.2024р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, із визначенням застави в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Під час судового розгляду прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та 22.05.2024р. був звільнений умовно-достроково від відбуття покарання для проходження військової служби за контрактом, однак належних висновків не зробив та після звільнення знову вчинив корисливий злочин. Тому, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на більш м`якому запобіжному заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, раніше судимий та був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково для проходження військової служби, однак на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин, його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обставини вчинення останнім інкримінованого йому злочину, що на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо неправомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з обставин кримінального правопорушення, суми отриманої підозрюваним неправомірної вигоди, сукупного середньомісячного доходу підозрюваного ОСОБА_5 , його майнового стану, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним визначити ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, заставу у сумі 65000грн., яка не буде завідомо непомірною для нього та буде виправдовувати той ступінь довіри, при якому перспектива втрати підозрюваним застави саме в такому розмірі, буде достатнім стримуючим засобом для нього, щоб відбити бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, у разі внесення застави за підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає необхідним покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, не відлучатися з м. Київ без дозволу слідчого, прокурора, суду, які у подальшому повинні забезпечити його належну процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 19 серпня 2024 року 09год. 30 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 09год. 30 хв. 17 жовтня 2024 року.

Розмір застави визначити у сумі 65000грн. (шістдесят п`ять тисяч гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

- не відлучатися з м. Київ без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 19.10.2024р., включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1