УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000970 внесеного до ЄРДР 15.07.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000970 від 15.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 10.05.2024 № 271/2024, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України за вироком Замостянського районного суду м.Вінниці від 18.08.2010 та за ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2019, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 14.07.2024 близько 22 год. 23 хв., проходячи по просп. Коцюбинського в м. Вінниці, помітив приміщення гастроному « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме відділ з продажу випічки, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_7 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 14.07.2024 близько 22 год. 26 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, користуючись нагодою, та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та ніхто його не зможе викрити, будучи підбурюваний жагою до легкої наживи, діючи таємно, повторно, підійшовши до вищезазначеного відділу з продажу випічки гастроному «Гроно», відкрив вікно, відсунувши рукою скляну частину засувного вікна, та, ставши ногами на нижнє підвіконня, перехилився через нього, проникнувши до приміщення відділу продажу випічки вказаного гастроному, де помітив металевий касовий ящик, який є сховищем для зберігання коштів, зачинений на ключ, в якому зберігались грошові кошти, належні ФОП ОСОБА_7 , та, відкривши ключем, який був у замку, зачинений ящик, вчинив крадіжку грошових коштів на загальну суму 950 гривень, після чого разом з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ФОП ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 950 гривень.

29 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Вінниці, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

- 31.08.2006 Замостянським районним судом міста Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 600 гривень;

- 27.03.2008 Ленінським районним судом міста Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 24.12.2008 Замостянським районним судом міста Вінниці за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

- 18.08.2010 Замостянським районним судом м.Вінниці за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до 11 років позбавлення волі. Звільнений 02.06.2016 в зв`язку з заміною покарання на виправні роботи, невідбутий термін 2 роки;

- 24.11.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 09.08.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23.05.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 18.04.2024 по відбуттю строку покарання.

Так, 29.07.2024 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та повідомлено останнього про необхідність явки до слідчого 30.07.2024 на 09 год. 00 хв. Разом з тим, на зазначений час ОСОБА_4 до слідчого не з`явився.

В подальшому, 30.07.2024, 31.07.2024, 01.08.2024 під час перевірки ОСОБА_4 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що останній відсутній, його місцезнаходження на даний час невідоме. Засоби телефонного зв`язку, належні ОСОБА_4 , з 30.07.2024 відключені, що свідчить про те, що ОСОБА_4 ухиляється від явки до слідчого.

Допитана в якості свідка мати ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_8 пояснила, що приблизно з 26.07.2024 не бачила ОСОБА_4 та його місцезнаходження на теперішній час їй не відомо.

Допитий в якості свідка батька ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 пояснив, що давно не бачив ОСОБА_4 та його місцезнаходження на теперішній час йому не відомо. З 30.07.2024 телефон його сина вимкнутий.

Також допитані в якості свідків сусіди ОСОБА_4 , а саме, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , повідомили, що останній раз бачили ОСОБА_4 23.07.2024 та його місце знаходження на теперішній час їм не відомо. Жодних соціально стримуючих факторів у ОСОБА_4 немає.

У зв`язку із тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 було невідоме, керуючись ст. 281 КПК України, ОСОБА_4 оголошено у розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

Наразі місцезнаходження ОСОБА_4 встановлено, зокрема його розшукано та затримано на території Одеської області, відтак досудове розлідування у кримінальному провадженні відновлено.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 14.07.2024;

- Протоколом огляду місця події від 15.07.2024 в приміщенні гастроному « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 .

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.07.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.07.2024;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_12 від 23.07.2024;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_13 від 23.07.2024;

- Протоколом огляду відеозапису від 18.07.2024;

- Протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 08.08.2024;

- іншими доказами.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- п. 1: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, тобто позбавлення волі на тривалий строк, а саме до 8 років. Крім того, розуміючи, що останньому повідомлено про підозру, ОСОБА_4 ухилився від явки до слідчого та розпочав переховуватися на території Одеської області.

Також встановлено, що ОСОБА_4 неодружений, не має на утриманні непрацездатних осіб та дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, а також про те, що з метою пошуку заробітку останній може в будь-який момент покинути місце проживання та направитись у невідомому напрямку;

Слід зазначити, що враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у розумінні практики Суду у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

- п. 3: незаконно впливати на потерпілого чи свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує безпосередньо. Перебуваючи на волі, підозрюваний матиме можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

- п. 5: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, що свідчить про те, що на шлях виправлення останній не став. Крім того, на даний час ОСОБА_4 офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що вчинення злочинів корисливого характеру може являтися засобом для існування останнього і тому, перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході, останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення. Крім того, останній вчинив кримінальне правопорушення, будучи звільненим 18.04.2024 по відбуттю строку покарання.

Крім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- домашній арешт може стати можливістю для ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також слід враховувати складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Беручи до уваги викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам зазначених у даному клопотанні, оскільки ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та не забезпечать належного виконання покладених на неї обов`язків.

На підставі викладеного, слідчий, просила слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, в тому числі за аналогічні корисливі злочини, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, неодружений, має на утриманні матір, яка являється особою з інвалідністю.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та клопотання слідчого, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 47 (сорока восьми) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 12 години 48 хвилин 09 жовтня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 09 жовтня 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя