У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0002097 від 08.08.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме електронних вагів «HausMaik» з нашаруванням речовини невідомого походження; великої кількості зіп-пакетів різного розміру; клейкої стрічки різних кольорів; прозорої стрічки; банківської картки «ПУМБ» № НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що 08.08.2024 року, працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_1 , був зупинений громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, схожу на наркотичну, у великих розмірах, яку останній зберігав з метою збуту.

08.08.2024 року о 10 годині 40 хвилин слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В подальшому, 08.08.2024 року в період часу з 17 год. 02 хв. по 19 год. 53 хв. слідчим СВ Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №390257691, на праві власності ні за ким не зареєстрована, під час якого було виявлено та вилучено:

- 2 зіп-пакети з нашаруваннями речовини білого кольору;

- зіп-пакет з кристалічною речовино білого кольору;

- 2 зіп-пакети із таблетками сірого кольору;

- пластиковий контейнер з кристалічною речовиною білого кольору;

- зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору;

- пігулка біло-синього кольору;

- згорток ізоленти жовто-зеленого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- 4 згортки чорного кольору, в яких знаходяться пігулки з невідомою речовиною;

- 6 згортків жовто-зеленого кольору в яких знаходяться пігулки з невідомою речовиною;

- 3 згортки чорного кольору з невідомою речовиною білого кольору;

- 29 згортків чорного кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- 30 згортків жовто-зеленого кольору з речовиною рослинного походження;

- 2 поліетиленових пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- 4 зіп-пакети різного розміру з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- спресована рослина речовина;

- зіп-пакет з 8 пігулками біло-зеленого кольору;

- 7 пакетів з нашаруваннями речовини невідомого походження;

- 2 пакети з нашаруваннями речовини невідомого походження;

- електроні ваги «НаusМаік» з нашаруваннями речовини невідомого походження;

- велика кількість зіп-пакетів різного розміру;

- клейка стрічка різних кольорів;

- прозора стрічка;

- банківська картка «ПУМБ» № НОМЕР_1 ;

- змив з поверхні пакету з речовиною невідомого походження;

- папілярний узор з поверхні пластикового контейнеру.

09.08.2024 року вищевказані предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002097 від 08.08.2024 року.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, подальшого експертного дослідження, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з походженням майна.

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначених речей іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно, а саме електронні ваги «HausMaik» з нашаруванням речовини невідомого походження; великої кількості зіп-пакетів різного розміру; клейкої стрічки різних кольорів; прозорої стрічки; банківської картки «ПУМБ» № НОМЕР_1 .

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив задовольнити його за наведених в ньому обставин

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, оскільки є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, подане ним в строк, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене в ході огляду майно є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, оскільки вказане в клопотанні майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя зазначає, що не може бути накладено арешт на майно, а саме «велику кількість зіп-пакетів різного розміру»; «клейку стрічку різних кольорів»; «прозору стрічку», оскільки дане майно не індивідуалізоване, не поміщене до номерного спец. пакету, що в подальшому може бути перепоною для ідентифікації даного майна.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0002097 від 08.08.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів на вилучене в ходіобшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:електронні ваги «HausMaik» з нашаруванням речовини невідомого походження; банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1