ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 Справа №607/20374/24 Провадження №1-кп/607/1965/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0001061, дані про яке 01 травня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 317 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

При невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на безоплатне надання приміщення власної квартири АДРЕСА_2 , своїй знайомій ОСОБА_6 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Реалізуючи свій злочинний умисел, 14.02.2024 близько 20 год. 55 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своїй знайомій ОСОБА_6 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в невстановленій кількості, яка її вжила шляхом куріння через саморобний пристрій у формі лампи.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного вживання психотропних речовин.

Окрім цього, 17.02.2024 у ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своїй знайомій ОСОБА_7 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Реалізуючи свій злочинний умисел, 17.02.2024 близько 18 год 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своїй знайомій ОСОБА_7 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в невстановленій кількості, яка її вжила шляхом куріння через саморобний пристрій у формі лампи.

Також, 25.02.2024 у ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своїй знайомій ОСОБА_8 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Реалізуючи свій злочинний умисел, 25.02.2024 близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своїй знайомій ОСОБА_8 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в невстановленій кількості, яка її вжила шляхом куріння через саморобний пристрій у формі лампи.

Крім того, 11.03.2024 у ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своєму знайомому ОСОБА_9 , з метою незаконного вживання психотропної речовини, а саме: амфетаміну. Реалізуючи свій злочинний умисел, 11.03.2024 близько 02 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своєму знайомому ОСОБА_9 , з метою незаконного вживання психотропної речовини, а саме: амфетаміну, в невстановленій кількості, який її вжив шляхом вдихання через ніздрю.

Окрім цього, 11.03.2024 у ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своїй знайомій ОСОБА_7 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Реалізуючи свій злочинний умисел, 11.03.2024 близько 17 год. 35 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своїй знайомій ОСОБА_7 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в невстановленій кількості, яка її вжила шляхом куріння через саморобний пристрій у формі лампи.

Також, 12.03.2024 у ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своїй знайомій ОСОБА_7 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.03.2024 близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своїй знайомій ОСОБА_7 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в невстановленій кількості, яка її вжила шляхом куріння через саморобний пристрій у формі лампи.

Крім того, 15.03.2024 у ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своєму знайомому ОСОБА_10 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Реалізуючи свій злочинний умисел, 15.03.2024 близько 13 год. 50 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своєму знайомому ОСОБА_10 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в невстановленій кількості, який її вжив шляхом куріння через саморобний пристрій у формі лампи.

Окрім цього, 22.03.2024 у ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своєму знайомому ОСОБА_11 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Реалізуючи свій злочинний умисел, 22.03.2024 близько 22 год. 55 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своєму знайомому ОСОБА_11 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в невстановленій кількості, який її вжив шляхом куріння через саморобний пристрій у формі лампи.

Також, 07.04.2024 у ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своєму знайомому ОСОБА_12 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Реалізуючи свій злочинний умисел, 07.04.2024 близько 00 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своєму знайомому ОСОБА_12 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в невстановленій кількості, який її вжив шляхом куріння через саморобний пристрій у формі лампи.

Крім того, 10.04.2024 у ОСОБА_3 , який перебував по місцю свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своєму знайомому ОСОБА_10 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.04.2024 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, вирішив безоплатно надати вказане приміщення своєму знайомому ОСОБА_10 , з метою незаконного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, а саме: «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в невстановленій кількості, який її вжив шляхом куріння через саморобний пристрій у формі лампи.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного вживання психотропних речовин, вчиненому повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 317 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини їх вчинення. Показав, що в період часу з 14.02.2024 по 10.04.2024 неодноразово на безоплатній основі надавав своїм знайомим приміщення квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для вживання у вказаному помешканні психотропних речовин. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому та просив врахувати, що на даний час добровільно проходить курс реабілітації від наркотичної залежності у реабілітаційному центрі.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються речових доказів та процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються речових доказів та процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 317 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах, доведена повністю та кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин; за ч. 2 ст. 317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин, вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкий злочин (ч. 1 ст. 317 КК України) та тяжкі злочини (ч. 2 ст. 317 КК України).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з положеннями ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, добровільно проходить курс реабілітації від наркотичної залежності у Християнському реабілітаційному центрі "Спасіння", де характеризується позитивно.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкціями ч. ч. 1, 2 ст. 317 КК України, а остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити із врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною частиною статті можуть бути застосовані.

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_3 призначеного покарання суд враховує, що положення ч. 1 ст. 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, належним чином врахувавши характер вчиненого злочину, відомості про особу винного та інші обставин кримінального провадження, визначити чи можливе виправлення засудженого без відбування покарання та за наслідком цього прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

За наведеного та враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень, відомості про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому, що свідчить про усвідомлення ним протиправності своїх діянь, добровільно проходить реабілітацію від наркотичної залежності, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 75 КК України й звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців, який буде достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення, а покладення на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

При прийнятті рішення суд також враховує те, що санкцією ч. 2 ст. 317 КК України одночасно з основним покаранням у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна є одним із видів додаткового покарання.

За змістом ч. 3 ст. 70 КК України до основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Враховуючи положення вказаної статті, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то в разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки в зазначеному переліку додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, конфіскація майна відсутня (Постанова Верховного Суду від 25.10.2023 у справі №161/10762/22).

За наведеного, та враховуючи прийняття рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі положень ч. 1 ст. 75 КК України, суд у даному випадку не знаходить правових підстав для призначення до основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 317 КК України у виді конфіскації майна.

На переконання суду, покарання у виді позбавлення волі та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у тому числі у сфері обігу наркотичних та психотропних речовин або їх аналогів, та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

За змістом статей 369, 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення, в тому числі запобіжних заходів до набрання вироком законної сили, та мотиви його ухвалення.

Враховуючи, що на даний час у цьому кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання даним вироком законної сили.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт у межах даного кримінального провадження, слід вирішити у відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 317 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання: за ч. 1 ст. 317 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 317 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2024 у справі №607/15652/24 на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_13 .

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, речові докази: сейф-пакет з пломбою №7648223, в якому міститься екстракт канабісу, масою 0,00252 грама; сейф-пакет з пломбою №7648793, в якому міститься PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,00009 грама; сейф-пакет з пломбою №7648197, в якому міститься PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,0003 грама; сейф-пакет з пломбою №7648327, в якому міститься PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,0055 грама, які згідно з квитанціями № 015783 від 28.08.2024, № 015770 від 16.08.2024, № 015792 від 03.09.2024 та № 015799 від 11.09.2024 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, зберігаються у камері зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення: судової дактилоскопічної експертизи від 17.07.2024 №СЕ-19/120-24/8113-Д в розмірі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 48 копійок; судових експертиз матеріалів, речовин та виробів від 07.08.2024 №СЕ-19/120-24/8074-НЗПРАП в розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 копійки та від 20.08.2024 №СЕ-19/120-24/8073-НЗПРАП в розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1