Справа № 650/4765/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні 5 неповнолітніх дітей, депутатом будь-якого рівня не є, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 01 серпня 2024 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 309 ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, судимість за що в установленому порядку не знята та не погашена,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 152 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування тобто до 01 січня 2025 року, без застосування застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 152 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), зґвалтування неповнолітньої особи (в редакції Закону України від 19.12.2019 № 409-IX).

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність продовження обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на те, що раніше заявлені ризики, передбачені у пунктах 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які до цього часу продовжують існувати не зменшились і не втратили своєї актуальності.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків та їх не зменшення достатньо для продовження раніше обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підстав для зміни вказаного запобіжного заходу він не вбачає, оскільки тримання підозрюваного під домашнім арештом, з огляду на обставини справи, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні слідчий також підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що відносно підозрюваного необхідно ухвалити рішення про продовження строку дії обраного запобіжного заходу, з огляду на ті ризики, які були встановлені судом та які наразі не зменшилися.

На судовому засіданні підозрюваний пояснив, що він заперечує проти клопотання прокурора та просить змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він не має наміру ухилятися від суду.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав позицію підозрюваного та зазначив, що обвинувачений не має наміру переховуватися і зможе постійно знаходитись за місцем свого проживання, при тому, що потерпілу із його сім`ї забрали.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною першою статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з частиною третьою статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з частиною третьою статті 199 КПК України строк клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з частиною п`ятою статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 152 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002019 від 29.09.2024 року, повідомленням про підозру від 01 жовтня 2024 року, яке було вручене останньому 01 жовтня 2024 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 27.09.2024 близько 05 години ранку знаходячись за місцем свого постійного проживання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дочкою його співмешканки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та проживала разом з ними, мала спільний побут і таким чином перебувала з ОСОБА_5 у сімейних відносинах, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 не досягла вісімнадцяти років та є неповнолітньою, з мотивів сексуального характеру та з метою задоволення власної статевої пристрасті, у тому числі штучного розвинення у неповнолітньої особи статевого інстинкту, тобто порушення її нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, шляхом посягання на її статеву недоторканість, всупереч вимог ст. ст. 1, 10, 11 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 (зі змінами), ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.20217 (зі змінами), ст. ст. 2, 19, 34, 36 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. ст. 3, 18 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою подолання опору ОСОБА_7 , використовуючи перевагу у своїй фізичній силі та фізичне насильство, яке виразилось в утриманні рук потерпілої та триманні її за талію, проти волі останньої, умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням власних геніталій, тим самим вчинив зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_7 пов`язане з домашнім насильством.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною третьою статті 152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), зґвалтування неповнолітньої особи (в редакції Закону України від 19.12.2019 № 409-IX).

Обґрунтованість підозри підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.09.2024;

- оглядом місця події від 29.09.2024;

- протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 02.10.2024;

- протоколом допиту ОСОБА_8 від 29.09.2024;

-протоколом допиту ОСОБА_9 від 29.09.2024;

-протоколом допиту ОСОБА_10 від 29.09.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.09.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.10.2024;

- слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 01.10.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

30 вересня 2024 року о 22:58 год. затримано ОСОБА_5 в порядку статті 208, частини шостої статті 615 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

1 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 152 КК України.

2 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 діб до 29 листопада 2024 року включно.

Постановою керівника Бериславської окружної прокуратури Херсонської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців до 1 січня 2025 року.

З ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2024 року встановлено, що стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, з метою запобігти ризикам передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Строк дії ухвали визначено до 29 листопада 2024 року включно.

Слідчий суддя вважає, що наведені вище ризики, які були підставою для обрання стосовно підозрюваного вказаного запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшилися, а завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо з об`єктивних причин, у зв`язку з чим є доцільним подальше тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, вчиненого відносно неповнолітньої особи, за вчинення якого, у разі визнання його винуватим, може буде призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, тобто усвідомлення відповідальності перед законом, може спонукати підозрюваного вчинити переховування з метою ухилення від покарання.

Ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може вдатися до залякування чи насильства відносно потерпілої та свідків, з метою змушування їх відмовитися від наданих ними раніше показань щодо причетності його до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, судимості за що в установленому законом порядку не зняті та не погашені, правильних висновків для себе не зробив та під час іспитового строку вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що з метою встановлення усіх обставин, що підлягають з`ясуванню проведено низку слідчих та процесуальних дій, прийнято процесуальні рішення.

Проте, органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій направлених на пошук нових доказів скоєного злочину.

Зокрема, на виконанні експерта Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІНСТИТУТ СУДОВОЇ ПСИХІАТРІЇ МОЗ УКРАЇНИ» перебуває комплексна амбулаторна психолого-психіатрична експертиза відносно ОСОБА_7 , результати якої є необхідними для з`ясування обставин кримінального провадження. Ця експертиза покликана надати відповіді на ключові питання, що мають вирішальне значення для повного та об`єктивного розслідування.

Проведення експертизи є обов`язковим для підтвердження або спростування фактів, які становлять доказову базу у справі, та без отримання висновків експерта закінчити досудове розслідування неможливо. Затримка у завершенні цієї експертизи зумовлена складністю дослідження та потребою у залученні спеціальних знань.

Крім того, у справі проведено допити свідків, витребувано і досліджено документи, здійснено інші процесуальні дії, спрямовані на встановлення істини у справі. Однак для завершення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення потрібне отримання результатів експертизи та, за необхідності, проведення додаткових слідчих дій, які можуть бути обґрунтовані її висновками.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що наведені вище ризики, які були підставою для обрання стосовно підозрюваного вказаного запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшилися, а завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо з об`єктивних причин, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше тримання підозрюваного під вартою є виправданим.

При продовженні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; наявність на його утриманні родини й утриманців; негативну репутацію підозрюваного; вчинення дій щодо яких він підозрюється під час іспитового строку.

Вимоги захисника та підозрюваного щодо зміни діючого запобіжного заходу на домашній арешт позбавлені переконливого обґрунтування, адже заявляючи про це вони посилалися виключно на відсутність ризиків, які були при розгляді клопотання встановлені. Стороною захисту також не було наведено обставин, які б свідчили про можливість забезпечення встановлених ризиків запропонованим запобіжним заходом.

Визначаючи строк дії відповідного запобіжного заходу слідчий суддя, керуючись положенням частини третьої статті 197 КПК України, виходить зі строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який прокурором продовжено до 01 січня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 37 діб, без застосування застави.

Строк дії ухвали до 01 січня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 25 листопада 2024 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1