Справа № 461/2768/24
Провадження № 1-кс/461/4788/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

08.08.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саки АР Крим, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо переміщеної особи, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, студента денної державної форми навчання Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського факультету фізичної культури і спорту, волонтера Громадської організації «Шлях у мрію», одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

07.08.2024 старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього наступних обов`язків: цілодобово не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_2 ; прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2024, приблизно о 07:00 год., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі сполученням «Київ-Чоп» на 546 км + 387 м., поблизу с. Пасіки-Зубрицькі, Львівського району, Львівської області в напрямку до м. Чоп, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п.1.2 (в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів) Розділу 2 п.2.3б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); Розділу 12 п.12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, на прямій ділянці дороги, без причин технічного характеру, виїхав на смугу зустрічного руху всупереч вимогам дорожньої розмітки 1.1 Додаток 2 ПДР, по якій в цей час йому на зустріч в напрямку до м. Київ рухався автомобіль марки «Volkswagen Golf», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху, пасажир автомобіля марки «Volkswagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень помер 18.07.2024 не виходячи з реанімаційного відділення в ВП «Лікарня Святого Луки», інший пасажир ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного гемопневмотораксу, тупої травми грудної клітки, закритих переломів 2-8 ребер справа, правобічного гемо-пневмотораксу, забій правої легені, забій м`яких тканин правого колінного суглобу, перелом правої виличної кістки, які за критерієм тривалого розладу здоров`я відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Крім того, тілесні ушкодження отримала пасажир автомобіля марки «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 у вигляді перелому грудного хребця, рівень Т11 та Т12, компресійний неускладнений перелом Тн12 з помірно вираженим больовим синдромом та відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_10 та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

30.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується протоколом огляду місця події від 03.04.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , допитами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , протоколами проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_11 , судовими інженерно-транспортними експертизами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, в результаті його дій, які виразилися в грубому порушенні правил дорожнього руху, настали тяжкі наслідки у вигляді смерті однієї особи, є достатні підстави вважати, що є ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, зокрема:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років , що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

2) неможливість запобігання ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. На даний час кримінальне провадження перебуває стадії досудового розслідування, зокрема, проводяться відповідні експертизи та слідчі дії.

Зважаючи на викладене, про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

3) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також стосовно нього на даний час судами слухаються інші кримінальні провадження, у яких йому висунуто обвинувачення. Такі легковажні дії свідчать про нехтування загально-прийнятими нормами співжиття в суспільстві, особливу зухвалість підозрюваного та відсутність будь-яких стримуючих факторів до вчинення кримінальних правопорушень.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зважаючи на особу підозрюваного, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) заперечила проти задоволення клопотання, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вважає підозру необґрунтованою, оскільки причиною ДТП було те, що назустріч ОСОБА_5 їхала фура з напівпричіпом, у зв`язку з чим останній застосував екстренне гальмування. Додатково зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні ще не проведені слідчі експерименти. Просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 має статус ВПО, його будинок в Харкові зруйновано, такий має маленьку дитину, яку у випадку обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не буде кому забезпечувати. Окрім цього зазначив, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.187, ч.2 ст.185 КК України, однак такий поданий до суду за межами строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Додатково пояснив, що має статус ВПО, в червні 2022 hjre переїхав з Харкова до ОСОБА_14 з сім`єю, з вищою освітою, студент денної державної форми навчання Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського факультету фізичної культури і спорту, є волонтером Громадської організації «Шлях у мрію», одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неофіційно працює на будові.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

30.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_10 та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується доказами, долученими до матеріалів клопотання, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.04.2024; висновком експерта №1451-Е від 17.04.2024; висновком експерта №СЕ-19/114-24/8127-ІТ від 09.05.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 22.04.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 22.04.2024; висновком експерта №92/2024 від 22.04.2024; висновком експерта №91/2024 від 22.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.05.2024.

Слідчий суддя, при постановлені ухвали, керується висновками ЄСПЛ. Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, та вирішуючи питання про існування передбачених ст.177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Інкриміноване підозрюваному правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі, тобто домашній арешт, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування, про те, що з високим ступенем ймовірності існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обумовлюється тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років , що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схиляння їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_5 .

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Також існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також стосовно нього на даний час в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт за ч.1 ст.187, ч.2 ст.185 КК України, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів до вчинення кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу враховує дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 є внутрішньо переміщеною особою, фактично проживає у м. Винники Львівської області, з вищою освітою, студент денної державної форми навчання Львівського державного університету фізичної культури імені Івана Боберського факультету фізичної культури і спорту, є волонтером Громадської організації «Шлях у мрію», неофіційно працює на будові, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимий, в провадженні Київського районного суду м. Харкова відносно такого перебуває обвинувальний акт за ч.1 ст.187, ч.2 ст.185 КК України, має задовільний стан здоров`я.

За приписами ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків передбачених даною нормою, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Однак, зважаючи на те, що підозра ОСОБА_5 була оголошена ще 30.07.2024, останній є внутрішньо переміщеною особою, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку у випадку обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не буде кому забезпечувати, є волонтером Громадської організації «Шлях у мрію», позитивно характеризується вказаною організацією, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, слідчий суддя вважає за можливе застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22.00 год. по 06.00 год., з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу та такий запобіжний захід дозволить запобігти ризикам позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст.ст.2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22.00 год. по 06.00 год., строком на 2 (два) місяці, до 08.10.2024, але в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, до 08.10.2024, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

3) утримуватися від спілкувуання із потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 12.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1