Справа № 143/394/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м.Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребище Вінницької області обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000071, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Погребищенського районного суду Вінницької облсті від 11.12.2018 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, на шлях виправлення не став та умисно, повторно вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 23.02.2024 року у ранкову пору доби, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, він, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_2 , оскільки достовірно знав про наявність майна, яке знаходилося на вказаній території, та яким можна було таємно заволодіти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, з метою незаконного збагачення за рахунок його обернення на свою користь, ОСОБА_4 , переконавшись, що власника домогосподарства немає вдома та за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, підійшов до хвіртки, яка була незамкнена, та шляхом вільного доступу потрапив на територію подвір`я.

Перебуваючи на території вказаного домогосподарства, ОСОБА_4 підійшов до господарського приміщення та під стіною з поміж пластмасових каністр виявив алюмінієвий бідон з кришкою ємністю 40 літрів. Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, достовірно розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався, востаннє з 14.02.2024 року на підставі Указу Президента України №49/2024 строком до 13.05.2024 року, взяв вказаний бідон та з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 758 грн. 00 коп., що підтверджується висновком експерта №961/24-21 від 07.03.2024 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив закрити вказане кримінальне провадження у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти закриття кримінального провадження. Також зазначив, що він не наполягає на притягненні ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за незаконне проникнення до його домоволодіння.

Заслухавши учасників кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно із ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. 00 коп., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив у 2024 році.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн. 00 коп., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн. 00 коп.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 грн. 00 коп. ( 1514 Х 2 = 3028).

Як убачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 758 грн. 00 коп.

Крім того, суд ураховує, що в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.03.2024 року лише зафіксовано повідомлення потерпілого ОСОБА_6 про факт крадіжки невідомими особами з 23.02.2024 року по 29.02.2024 року з території його домогосподарства алюмінієвого бідона, та не міститься інформації про ініціювання останнім питання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за незаконне проникнення на територію його домоволодіння.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно із пунктом 4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого обвинуваченим майна становить суму, що була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, беручи до уваги згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження, суд вважає, що з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, розглядуване кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 4-1 ч.1 ст.284, ч.3 ст.479-2 КПК України.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, сформульованою у постанові Верховного Суду від 22.08.2024 року у справі №567/507/23.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 3029 грн. 12 коп. та 1135 грн. 92 коп.

Процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження.

Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.

За приписами ст. 118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

За ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Отже, зазначені вище процесуальні витрати слід віднести на рахунок держави Україна.

Крім того, суд вважає за необхідне направити копію цієї ухвали до органу Національної поліції з метою його інформування про закриття кримінального провадження.

Керуючись ч.1 ст. 5 КК України, ст. 126, п.4-1 ч.1 ст.284, ч. 2 ст. 376, ст.479-2 КПК України, суд, -

ухвалив :

Кримінальне провадження № 0000071, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити.

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 3029 грн. 12 коп. та 1135 грн. 92 коп. віднести на рахунок держави Україна.

Копію ухвали направити до Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу протягом семи днів із дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження о 16 год. 30 хв. 05.11.2024 року.

Суддя