Справа № 573/1378/24
Номер провадження 1-кп/573/163/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 27 червня 2024 року за №0000296 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, із спеціальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2024 року, близько 12:54 год, наряд поліції у складі інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_7 та інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 на службовому автомобілі «PEUGEOT», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з графіком та книгою нарядів, несли службу з охорони громадського порядку і по вулиці Петропавлівській в м. Білопіллі Сумського району Сумської області зупинили автомобіль «DAEWOO TACUMA» з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

У подальшому зазначеними працівниками поліції встановлено, що вказаним автомобілем керував ОСОБА_6 .

Після зупинки зазначеного автомобіля та під час спілкування із ОСОБА_6 було встановлено, що він має ознаки алкогольного сп`яніння і в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Тому йому було запропоновано пройти освідування за допомогою алкотестера чи прослідувати до місцевої лікарні для здачі аналізів, на що останній відмовився.

Працівники поліції повідомили ОСОБА_6 , що відносно нього буде складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ході бесіди та безпосереднього складання протоколу ОСОБА_6 , розуміючи, що його буде притягнуто до відповідальності, неодноразово висловив пропозицію надати інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 5000 грн за умови, що відносно нього не буде складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 , розуміючи, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності, висловив пропозицію інспекторам поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 грн за умови, що відносно нього не буде складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій у вигляді пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Отже, зазначеними умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під час досудового розслідування 12 липня 2024 року між начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_9 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

12 липня 2024 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт з зазначеною угодою по визнання винуватості.

Згідно із вказаною угодою ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі підозри і зобов`язувався беззастережно визнати її у судовому провадженні. Також угодою визначено покарання, яке він повинен понести, а саме у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість визнав повністю, обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 теж просили затвердити зазначену вище угоду.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, враховуючи таке.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставин, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, відсутність тяжких наслідків, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази в провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 468, 469, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 липня 2024 року між прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 17000 (сімнадцять тисяч гривень).

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя