ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/276/24 Справа № 712/8656/24 Категорія: ст.181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Золотоноші Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня,

не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, особою з

інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС,

депутатом будь-якого рівня, учасником АТО (ООС) не є, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично

проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

29.03.2024 Драбівським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.309 КК України до

обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування

покарання з іспитовим строком на 1 рік, підозрюваного у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування до 16.09.2024 з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2024 у задоволенні клопотання слідчого СВ Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування до 16.09.2024 з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя вказав, що слідчий та прокурор не назвали та не надали суду доказів того, що перебуваючи на волі підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. При цьому слідчим суддею враховано особу ОСОБА_7 , його належну процесуальну поведінку, те, що останній має міцні соціальні зв`язки: має власне житло у м. Черкаси, працює не офіційно, матеріально допомагає батькам похилого віку, які є особами з інвалідністю, підозрюється у вчиненні не насильницького кримінального правопорушення. Крім того, слідчим та прокурором не доведені підстави щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, вважаючи рішення слідчого судді ухваленим з формальних підстав, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що у відповідності до п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований , окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років та на ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість можливого покарання, яке загрожує йому в разі доведеності вини в судовому засіданні. Прокурор наголошує, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, що свідчить про системність вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів. Перебуваючи на іспитовому терміні на шлях виправлення підозрюваний не став, а відтак не будучи ізольованим від суспільства може в подальшому вчиняти злочини вказаної категорії. Тому вважає, що лише тримання під вартою, як запобіжний захід, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення самого підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.177, 178, 181 КПК України.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000852 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

02.07.2024 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.298-2 КПК України та постановою дізнавача цього ж дня звільнено затриманого.

17.07.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст.309 КК України.

Дії за ч.2 ст.309 КК України караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Висновки слідчого судді в цій справі відповідають приписам п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний раніше судимий за аналогічний злочин, який вчинив під час іспитового строку, а тому запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, можливо лише за умови тримання під вартою ОСОБА_7 апеляційний суд оцінює критично з огляду на положення п.2 ч.2 ст.183 КПК України, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

При цьому колегія суддів зауважує те, що органом досудового розслідування у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, про що вказано в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

За вказаних обставин апеляційний суд, заважаючи на вимоги КПК України, Європейської конвенції та ЄСПЛ, вважає неможливим застосування до підозрюваного у даній справі з метою усунення ризиків згідно ч.1 ст.177 КПК України слід саме найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, на думку апеляційного суду достатнім запобіжним заходом до підозрюваного ОСОБА_7 буде застосування домашнього арешту в певний час доби, оскільки на переконання апеляційного суду такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання нею обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, адже ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку за аналогічний злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів.

Отже, враховуючи конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, характер інкримінованих йому дій та тяжкість покарання, яке загрожує в разі визнання винним, особу підозрюваного, його належну процесуальну поведінку, наявність власного житла у м. Черкаси, не офіційно працює, підозрюється у вчиненні не насильницького кримінального правопорушення апеляційний суд приходить до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, здатен запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

З врахуванням викладеного та керуючись вимогами ст.407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора та клопотання слідчого мають бути відхилені, відповідно, ухвала слідчого судді залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити відхилити.

Клопотання слідчого в даній справі відхилити, ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.07.2024 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22-00 год. до 06-00 год. в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.09.2024 включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді