Провадження № 1-кп/947/1141/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000469 від 05.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштований, уклав шлюб 28.12.2023 із жінкою, яка має трьох дітей, двоє з яких малолітні: 2018 та 2019 років народження, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає його матір інвалід 2-ї групи, фактично проживав до затримання з дружиною в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.07.2024, близько 12.30 год., проходячи біля житлового будинку АДРЕСА_3 , побачив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась йому назустріч із золотим ланцюжком із золотим кулоном на шиї. Зрозумівши, що потерпіла являється особою похилого віку та не зможе чинити опір, в нього виник раптовий, корисливий умисел на заволодіння її майном, а саме золотим ланцюжком із золотим кулоном у вигляді іконки «Божої матері». ОСОБА_3 , наблизившись до потерпілої, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи в умовах дії правового режиму воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами), строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, раптово зірвав з шиї ОСОБА_5 золотий ланцюжок із золотим кулоном у вигляді іконки «Божої матері». Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 9802,05 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує ч.4 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Наведене обвинувачення підтверджується показами ОСОБА_3 , який вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, визнав повністю та показав, що він був демобілізований з ЗСУ в 2023 році після поранення. Він офіційно не працював, а тому грошей не вистачало на прожиття. Крім того захворіла дитина, на лікування якої терміново були потрібні кошти. 05.07.2024, приблизно о 12:30 год., біля будинку АДРЕСА_3 він побачив жінку похилого віку, на шиї якої був золотий ланцюжок з іконою. Він підійшов до жінки та ривком зірвав з її шиї золотий ланцюжок із золотою іконкою, після чого втік. Золоті прикраси він здав в ломбард, а гроші в сумі 9000 грн. віддав дружині на придбання ліків для дитини. Потім його затримали працівники поліції, яким він зізнався у вчиненому. В завершення обвинувачений показав, що він не оспорює встановлені слідством вартість та приналежність викрадених ним золотих прикрас.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що 05.07.2024, близько 12.30 год., вона проходила біля житлового будинку АДРЕСА_3 . Назустріч їй йшов молодий чоловік, як потім їй стало відомо, це був ОСОБА_3 Поки він йшов, то роздивлявся її. Потім він зупинився біля неї та раптово різним рухом зірвав з її шиї золотий ланцюжок з золотим кулоном у вигляді іконки «Божої матері». Ці золоті прикраси є для неї дуже цінними, оскільки залишилися як пам`ять після смерті її старшої доньки. Вона дуже злякалася і їй було боляче. Вона перебувала в шоковому стані та не знала, що робити. ОСОБА_3 відразу втік. Вона тільки перенесла інсульт, а тут таке сталося. Вона з трудом повернулася до дому, де втратила свідомість від переживань. ОСОБА_3 не намагався повернути їй її золоті прикраси, або хоча б компенсувати їх вартість. На день розгляду справи ОСОБА_3 не відшкодував заподіяну шкоду, навіть, частково. Вона не пробачила ОСОБА_3 і вважає, що за вчинене він заслуговує на суворе покарання.

Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин відкритого викрадення ОСОБА_3 майна потерпілої ОСОБА_5 (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, які правильно розуміються учасниками судового провадження та ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставинами, які пом`якшують покарання, повне визнання вини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 боронив Україну від збройної агресії Російської Федерації, та звільнений з лав ЗСУ після поранення.

Крім того, відповідно до ст.66 КК України суд враховує обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також суд враховує позицію потерпілої ОСОБА_5 , якій не відшкодована заподіяна шкода, і яка наполягає на суворому покаранні ОСОБА_3 .

Сторона захисту при вирішені питання про призначення покарання обвинуваченому просила застосувати положення ст.ст.69, 75 КК України, враховуючи наявність у ОСОБА_3 на утримані двох малолітніх дітей, збіг негативних життєвих обставин, викликаних хворобою однієї з дитини, а також наявності у обвинуваченого матері похилого віку, інваліда 2 групи з 2019 року, яка потребує стороннього догляду.

При цьому сторона захисту не довела перед судом, що на період вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення одна дитина (обвинувачений не назвав, яка саме дитина) перебувала на лікуванні, плутаючись у місці лікування то у поліклініці, то в лікарні.

Сумнівними також є доводи сторони захисту, що ОСОБА_7 доглядає свою матір похилого віку, оскільки він проживає окремо від матері в орендованому житлі в іншій частині міста Одеси.

Наведені стороною захисту дані щодо особи обвинуваченого у будь-якому разі не виправдовують вчинення ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення щодо жінки похилого віку.

Тому він підлягає відповідальності в межах санкції статті, що буде узгоджуватися із завданнями закону про кримінальну відповідальність і процесуального законодавства, передбаченими ст.1 КК України і ст.2 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України, а арешту майна відповідно до ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати згідно довідки Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за проведення товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні становлять 1514,56 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (Сім) років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування призначеного покарання відраховувати з 08.07.2024.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 день за день строк попереднього ув`язнення в період з 08.07.2024 по день набрання вироком законної сили.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постанові слідчого від 08.07.2024 і передані до камери зберігання речових доказів Київського ОРУП№1 ГУНП в Одеській області знищити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 12.07.2024 на речі, визначені речовими доказами по справі, після набрання вироком законної сили скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта на суму 1514 (Одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового розгляду в день проголошення його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1