УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, українці, має вищу освіту, працює на посаді консультанта в лабораторії «Іннотек Інтернасьйональ», не заміжня, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,
01 вересня 2024 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по проїзній частині вул. 12 квітня зі сторони вул. Леоніда Жаботинського в напрямку просп. Соборного в м. Запоріжжі. Наблизившись до регульованого світлофором перехрестя вул. 12 квітня та просп. Соборного, водій ОСОБА_5 виїхала на вказане перехрестя на зелений для себе сигнал світлофору та почала виконувати маневр лівого повороту на просп. Соборний в напрямку вул. Верхньої.
В цей же час, з правого тротуару, на зелений для себе сигнал світлофору, на регульований пішохідний перехід, який розташований через проїзну частину просп. Соборного в м. Запоріжжі та позначений дорожньою розміткою - «Зебра» ПДР і дорожніми знаками - «5.38.1», «5.38.2» «Пішохідний перехід» ПДР, вийшла пішохід ОСОБА_4 , яка розпочала перетин вищевказаної проїзної частини, рухаючись справа-наліво по ходу руху автомобіля «Яепаиіі Ьо§ап», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Під час виконання манеру лівого повороту, водій ОСОБА_5 маючи можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_4 , а також маючи об`єктивну можливість уникнути на неї наїзду шляхом своєчасного застосування мір гальмування керованого нею автомобіля, відповідних заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжила, та не надавши перевагу в русі ОСОБА_4 , виїхала на вказаний регульований пішохідний перехід, де скоїла на потерпілу наїзд передньою частиною кузову керованого нею транспортного засобу.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушила вимогу п. 16.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких: п. 16.2: «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи в праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку».
Порушення водієм ОСОБА_5 вимоги п. 16.2 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо- транспортної пригоди.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «закриті переломи 4,6-го грудних хребців», які кваліфікується як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У процесі підготовчого судового засідання від захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання, за яким він просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрити у зв`язку із примиренням з потерпілою та відсутністю з боку потерпілого до неї претензій, відшкодуванням шкоди потерпілій. Вказав, що до початку розгляду судом обвинувального акту обвинувачена ОСОБА_5 вжила заходів до усунення шкоди та примирилась з потерпілою ОСОБА_4 , зокрема - компенсувала потерпілій моральну шкоду, завдану внаслідок даного кримінального правопорушення, яка не покривається відповідним полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з цим, потерпілою ОСОБА_4 складено відповідну розписку, у якій міститься прохання до суду про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності. Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, щиро розкаялась у своєму діянні, добровільно усунула заподіяну шкоду і примирилась з потерпілою. обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима, вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, примирилася з потерпілою, усунула заподіяну шкоду, має постійне місце проживання, а також позитивні характеристики. Обставин, які обтяжують покарання, з боку ОСОБА_5 немає, а тому просить клопотання задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому та просить звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою, провадження закрити.
Суд роз`яснив наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за скоєне кримінальне правопорушення у зв`язку із примиренням та просить його задовольнити. В обґрунтування зазначеного у судовому засіданні зазначила, що у зв`язку із відшкодуванням обвинуваченою у повному обсязі завданої шкоди, вибаченням обвинуваченої, відсутні до неї претензії та між ними досягнуто примирення.
Прокурор також вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підстав ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченої, оскільки ОСОБА_5 вчинила злочин, який є нетяжким, вперше, після його примирилися з потерпілою, відшкодувала завдану злочином шкоду.
Розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Злочин, у скоєнні якого ОСОБА_5 обвинувачуються, що передбачений ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином за кваліфікацією злочинів на підставі ст.12 КК України, ОСОБА_5 раніше не судима, у судовому засіданні суд з`ясував, що потерпіла не має до обвинуваченої претензій матеріального та морального характеру, а обвинувачена, визнаючи в повному обсязі свою вину та щиро каючись, усунула заподіяну шкоду шляхом примирення з потерпілою та відшкодування завданої шкоди, про що свідчить розписка в матеріалах кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в тому числі і у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Суд переконався в тому, що примирення між сторонами відбулося у добровільному порядку, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, тому, враховуючи викладене, дійшов висновку, що є підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням її з потерпілою, враховуючи заявлене про це клопотання.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено. Запобіжний захід відносно обвинуваченої судом не обирався.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Оскільки ст. 126 КПК визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку за`явлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду вказав, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дає суду змогу в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження в зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, має відшкодувати саме ця особа.
Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз. Постанова ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).
Доводи захисника щодо відсутності підстав для сплати процесуальних витрат є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченої на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21, постанові ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 124, 284-286, 288, 314 КПК України, суд, -
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з її примиренням з потерпілою.
Речові докази: автомобіль «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 -повернути законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз 7572,80 грн.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги .

Суддя : ОСОБА_1