У Х В А Л А

про тримання під вартою

05 жовтня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київська область, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 307 КК України,

у кримінальному провадженні № 0002014, яке внесене до ЄРДР 04 червня 2024 року, стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 307 КК України, а також ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_6 просила:

- обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів;

- розмір застави не визначати.

Вказані вимоги обґрунтовані тим, ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ґрунтується на зібраних органом досудового розслідування доказах.

ОСОБА_4 є особою, до якої пункт четвертий частини другої статті 183 КПК України дозволяє застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий ОСОБА_6 вважає, що ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, переконливість зібраних доказів, а тому з метою уникнення несприятливих для нього наслідків, може вчинити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Факторів, які можуть стримати ОСОБА_4 від вчинення таких дій немає, в нього відсутні стійкі соціальні зв`язки.

Слідчий ОСОБА_6 вважає, що ОСОБА_4 може впливати на іншого обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків та потерпілого, з метою зміни ними показів, для покращення свого становища та ухилення кримінальної відповідальності.

Своєю чергою, зараз існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. Він підозрюється одразу у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а тому є особою схильною до їх вчинення. Стримуючих факторів щодо вчинення ОСОБА_4 протиправної поведінки зараз немає.

Слідчий вважає, що запобігти вище вказаним ризикам можна лише взявши ОСОБА_4 під варту, оскільки м`якші запобіжні заходи це завдання не виконають.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, за підстав та обставин, які наведені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просив обмежитись домашнім арештом за місцем його реєстрації.

Зазначав, що він не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінує слідство. Він визнає, що придбавав PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Про підпал ОСОБА_9 автомобіля йому нічого не відомо, він в цьому участі не брав, ОСОБА_10 мав доступ до його телефону.

Вказував, що заявлені прокурором ризики є надуманими, він не знає потерпілого, свідків, тому впливати на них не може, він буде з`являтися до слідчого за першим викликом, інші кримінальні правопорушення не вчинятиме.

Захисник ОСОБА_5 підтримала підозрюваного ОСОБА_11

Вказувала, що підозра необґрунтована, тому що не доведено, що автомобіль, який був підпалений, належить ЗСУ. Заявлені прокурором та слідчим ризики не підтверджуються наданими доказами.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як з`ясовано слідчим суддею, ОСОБА_11 затриманий - 02 жовтня 2024 року.

Далі, 03 жовтня 2024 року йому вручене повідомлення про підозру.

Отже, ОСОБА_11 набув процесуального статусу підозрюваного.

Отож, надалі слідчий суддя з`ясовує, чи вручена ОСОБА_11 підозра є обґрунтованою.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, за заявою № 42310/04).

Згідно з повідомленням про підозру, ОСОБА_11 підозрюють у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 114-1 КК України, вчиненому за таких фактичних обставин.

22 лютого 2024 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні. У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці збройних сил рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-1X від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

До того ж, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено, що у невизначений час, але не пізніше 30 вересня 2024 року в громадянина України ОСОБА_4 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалу транспортних засобів військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

В ході підшукання ОСОБА_12 підробітку, останній, використовуючи власний мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 11 PRO», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в телеграм-чаті застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» текстовими повідомленнями зв`язався із невстановленою особою, яка запропонувала ОСОБА_13 за грошову винагороду здійснювати підпал транспортних засобів, якими користуються військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань.

Після отримання зазначеної пропозиції ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, а також з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», повідомив невстановленому користувачу, усвідомлюючи, що вказаний користувач є представником держави-агресора, про те, що готовий здійснювати підпали транспортних засобів, Збройних Сил України та інших військових формувань. якими користуються військовослужбовці

Надалі, ОСОБА_14 , підшукав автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , який мав військове забарвлення та перебував у законному користуванні військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_15 , сапера інженерно-саперного взводу в/ч НОМЕР_4 , задля виконання останнім своїх військових обов`язків.

В подальшому, ОСОБА_14 з метою виконання свого протиправного умислу, залучив до своєї незаконної діяльності як виконавця ОСОБА_8 , якому пообіцяв матеріальну винагороду у вигляді безкоштовного проживання в належному йому приміщенні та увівши його в оману, повідомив недостовірну інформацію з приводу необхідності інсценування підпалу легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , з метою отримання власником транспортного засобу страхової допомоги у разі його пошкодження.

В свою чергу ОСОБА_8 , не здогадуючись про дійсні злочинні наміри ОСОБА_4 , на вказану пропозицію погодився.

В подальшому, ОСОБА_8 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, 30 вересня 2024 року, перебуваючи у гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , заздалегідь виготовив у пластиковій пляшці легкозаймисту рідину для підпалу із бензину та грунтуючого матеріалу.

В подальшому, ОСОБА_8 , в нічну пору доби, о 00 год. 59 хв., 01 жовтня 2024 року пішки прибув до відомого йому місця перебування транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , за адресою АДРЕСА_3 , та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя злочину, а саме текстильні рукавиці чорно-жовтого кольору, пластикову пляшку з легкозаймистою рідиною, та запальничку білого кольору марки «Clipper», здійснив підпал передньої частини легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб загорівся та зазнав пошкоджень. При цьому, під час вчинення злочину, ОСОБА_8 , використовуючи мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 11 PRO», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , з метою подальшого звітування про вчинені дії, проводив відео зйомку вказаної події.

Пересвідчившись, що вказаний транспортний засіб палає ОСОБА_8 , пішки направився з місця вчинення кримінального правопорушення та поблизу будинку АДРЕСА_4 , зустрівся із ОСОБА_4 , якому передав його мобільний телефон із відеозаписом вчинення кримінального правопорушення, та зник із місця вчинення злочину.

У свою чергу ОСОБА_16 переслідуючи корисливий мотив використовуючи власний мобільний телефон марки «ХАОМІ» моделі «REDMI 11 PRO», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_5 застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надіслав невстановленим особам з ім`ям користувача « ОСОБА_17 » ( « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та « (ІНФОРМАЦІЯ_7) відео підпалу легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , на підтвердження виконання завдання та з метою отримання винагороди. В подальшому, вказаний відеозапис опубліковано у телеграм каналі з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( Адмін: ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оператори: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_18 ).

Також, ОСОБА_4 підозрюють в умисному знищенні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 194 КК України, вчиненому за таких фактичних обставин.

У невизначений час, але не пізніше 30 вересня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на знищення або пошкодження чужого майна загальнонебезпечним способом, з метою отримання прибутку.

В ході підшукання ОСОБА_4 підробітку, останній, використовуючи власний мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 11 PRO», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в телеграм-чаті застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» тестовими повідомленнями зв`язався із невстановленою особою, яка запропонувала ОСОБА_4 , за грошову винагороду здійснювати підпал транспортних засобів, якими користуються військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань.

Надалі, ОСОБА_4 , підшукав автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , який мав військове забарвлення та перебував у законному користуванні військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_15 , сапера інженерно-саперного взводу в/ч НОМЕР_4 .

В подальшому, ОСОБА_14 з метою виконання свого протиправного умислу, залучив до своєї незаконної діяльності у якості виконавця ОСОБА_8 , якому пообіцяв матеріальну винагороду у вигляді безкоштовного проживання в належному йому приміщенні та увівши його в оману, повідомив недостовірну інформацію з приводу необхідності інсценування підпалу легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , з метою отримання власником транспортного засобу страхової допомоги у разі його пошкодження.

В свою чергу ОСОБА_8 не здогадуючись про дійсні злочинні наміри ОСОБА_4 на вказану пропозицію погодився.

В подальшому, ОСОБА_8 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, 30 вересня 2024 року, перебуваючи у гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , заздалегідь виготовив у пластиковій пляшці легкозаймисту рідину для підпалу із бензину та грунтуючого матеріалу.

В подальшому, ОСОБА_8 , в нічну пору доби, о 00 год. 59 хв., 01 жовтня 2024 року пішки прибув до відомого йому місця перебування транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , за адресою АДРЕСА_3 , та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя злочину, а саме текстильні рукавиці чорно-жовтого кольору, пластикову пляшку з легкозаймистою рідиною, та запальничку білого кольору марки «Clipper», здійснив підпал передньої частини легкового автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб загорівся та зазнав пошкоджень. При цьому, під час вчинення злочину, ОСОБА_8 , використовуючи мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 11 PRO», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , з метою подальшого звітування про вчинені дії, проводив відео зйомку вказаної події.

Пересвідчившись, що вказаний транспортний засіб палає ОСОБА_8 , пішки направився з місця вчинення кримінального правопорушення та поблизу будинку АДРЕСА_4 , зустрівся із ОСОБА_4 , якому передав його мобільний телефон із відеозаписом вчинення кримінального правопорушення, та зник із місця вчинення злочину.

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_15 заподіяно майнової шкоди.

Також, ОСОБА_4 підозрюють в незаконному придбанні з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 307 КК України, вчиненому за таких фактичних обставин.

Крім цього, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і PVP, включеного до списку 2 таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19, 20 цього Закону, а саме: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, ОСОБА_14 в порушення вищевказаними вимог законодавства, за невстановлених досудовим розслідуванням час та обставин, з метоюподальшого збуту, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, який незаконно зберігав при собі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 11 липня 2024 року.

11 липня 2024 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_14 , знаходячись на території домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно збув за кошти в сумі 500 гривень, шляхом передачі з рук в руки ОСОБА_19 поліетиленовий пакетик із кристалічною речовиною білого кольору, що містила в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,194 г.

Також, ОСОБА_4 підозрюють в незаконному придбанні з метою збуту, незаконному придбанні з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту, вчиненому повторно, особливо небезпечної речовини, у великих розмірах, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 307 КК України, вчиненому за таких фактичних обставин.

ОСОБА_4 в порушення вищевказаних вимог законодавства, за невстановлених досудовим розслідуванням час та обставин, але не пізніше 02 жовтня 2024 року, з метою подальшого збуту, незаконно, повторно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку почав зберігати при собі з метою подальшого збуту до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 02 жовтня 2024 року.

В подальшому, о 22 год. 10 хв. 02 жовтня 2024 року поблизу будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_20 виявлено та вилучено поліетиленовий пакетик, який був пристебнутий булавкою з внутрішньої сторони поясу штанів з переду, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP загальною масою 2,303 г, яку ОСОБА_14 , повторно, незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Відповідно до Таблиці 2 особливо небезпечна психотропна речовина «PVP», вагою понад 1,5 г до 15 г становить великі розміри.

З огляду на надані докази, слідчий суддя дійшла до переконання, що наведені в них обставини свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

Вказаний висновок підтверджується:

- копією електронного рапорту від 01 жовтня 2024 року, згідно з яким на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_21 про загоряння автомобіля біля будинку АДРЕСА_5 ;

- копією протоколу огляду місця події, за результатами якого біля будинку АДРЕСА_5 , виявлений згорілий автомобіль;

- копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_15 від 03 жовтня 2024 року;

- копією протоколу огляду приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , за результатами якого виявлені та вилучені: металева банка з ґрунтовкою, частину пляшки обробленої невідомою речовиною, лійка, одяг;

- копією протоколу огляду відеозапису від 01 жовтня 2024 року, який розміщений на телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », переглядом якого виявлено, що невідома особа у нічний час прямує до транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 , тримаючи в руці пляшку з вмістом речовини коричневого кольору, після чого він обливає автомобіль та підпалює за допомогою запальнички;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_22 ;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_23 ;

- копією протоколу огляду відеозапису з камер відеонагляду, які розташовані в дворі будинку АДРЕСА_7 , переглядом якого виявлено, як дві невідомі особі з ліхтариком в руках стоять біля будинку АДРЕСА_5 ;

- копією протоколу огляду відеозапису з камер відеонагляду, які розташовані в дворі будинку АДРЕСА_7 , переглядом якого виявлено, як невідома особа прямує в напрямку автомобіля Volkswagen» моделі «Golf», номерний знак НОМЕР_3 та підпалює його;

- копією протоколу огляду відеозапису з камер відеонагляду, які розташовані на СТО «БОШ», переглядом якого виявлено, як зі сторони вул. Привокзальної в напрямку 1-го Курсового провулку проходять дві особи;

- копією протоколів допиту свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які виявили ОСОБА_8 на місці події;

- копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_8 ;

- копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 , який надав показання про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення;

- копією протоколу слідчого експерименту із ОСОБА_8 , який відтворив обстав ноку та обставини підпалу ним автомобіля;

- копією протоколу невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлені: одяг зі слідами мастильних матеріалів, печатки, книгу, мобільні телефони, ніж;

- копією протоколу огляду місцевості, а саме земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , за результатами якого виявлені: дві рукавиці;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що ОСОБА_4 пропонував неодноразово придбати у нього «солі», психотропну речовину. Про деталі придбання спілкувались по мобільному телефону. Після чого він брав участь в оперативній закупці, де йому було надано 500 грн. У подальшому він зателефонував ОСОБА_4 та в розмові були узгоджені умови купівлі у нього психотропної речовини «PVP». Після чого для придбання даної речовини необхідно було поїхати до місця проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 . Прибувши за визначеною адресою свідок передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 500 грн. та отримав згорток, заповнений кристалоподібною речовиною, ззовні схожої на психотропну речовину;

- копією протоколу огляду копій грошових купюр номіналом 500 гривень;

- копією протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів - ОСОБА_26 , якому доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі «оперативної закупки» у громадянина ОСОБА_27 ;

- копіє протоколу отримання речей - кристалоподібної речовини, ззовні схожої на психотропну речовину «PVP»;

- копією висновку експерта № СЕ-19/111-24/41332-НЗПРАП від 23 липня 2024 року, відповідно до якого надана на дослідження речовина являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,194;

- копією протоколу про результати контролю за вчинення злочину від 11 липня 2024 року за фактом незаконного збуту ОСОБА_28 особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, свідку ОСОБА_29 ;

- копією протоколу про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05 липня 2024 року, відповідно до якого встановлено причетність ОСОБА_4 до незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP;

- копією протоколу про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 22 серпня 2024 року за фактом незаконного збуту ОСОБА_12 особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP свідку ОСОБА_29 ;

- копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.10.2024 ОСОБА_4 , який зберігав при собі кристалоподібну особливо небезпечну психотропну речовину - PVP з метою збуту;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_30 від 03 жовтня 2024 року, яка повідомила, що спільно із ОСОБА_4 вживала особливо небезпечну психотропну речовину та який завжди має та незаконно збуває особливо небезпечну психотропну речовину - РVP;

- копією висновку експерта № СЕ-19/111-24/57197-НЗПРАП від 03 жовтня 2024 року, відповідно до якого надана на дослідження речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,194;

Висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність в діях ОСОБА_11 вини у вчиненні злочину.

На цій стадії слідчий суддя не має права наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_11 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, органом досудового розслідування доведено обставину, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя здійснює перевірку на предмет наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій.

КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя зазначає, що сторона обвинувачення вказувала на наявність трьох з вищезазначених ризиків, а саме, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_11 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно із санкцією ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_11 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таке покарання, на думку слідчого судді є суттєвим мотивом для ОСОБА_11 , щоб переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Слідчим суддею установлено, що ОСОБА_11 не має місця працевлаштування, навчання, малолітніх чи неповнолітніх дітей чи інших утриманців.

Отже, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які здатні попередити можливість переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

За таких обставин, слідчий суддя дійшла до переконання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який оцінює, як високий.

До того ж, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_11 зважаючи на тяжкість пред`явленої підозри, з метою уникнення відповідальності, може робити спроби незаконного впливу на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, який надав викривальні показання.

Своєю чергою, ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, з корисливих мотивів. Як установлено слідчим суддею, в ОСОБА_11 відсутні джерела доходів, а його репутація свідчить, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень, адже підозрюється одразу у вчиненні кількох тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, з огляду на ці обставини, існує ймовірність, що ОСОБА_11 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отож, органом досудового розслідування доведено обставину, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно з частиною шостою статті 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Запобіжним заходом визначеним пунктом п`ятим частини першої статті 176 КПК України є тримання під вартою.

Отож, оскільки слідчим суддею установлені ризики зазначені статтею 177 КПК України, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя відхиляє прохання сторони захисту про застосування домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, що унеможливлює застосування зазначеного стороною захисту запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на те, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні корисливих правопорушень, відтак може мати збереження та грошові кошти здобуті внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, які використає для внесення застави, а тому заставу йому визначати не слід.

Згідно з ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Отже, слідчий суддя вважає за необхідне встановити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тривалістю 60 (шістдесят) днів, з моменту затримання.

За таких обставин, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 175, 177, 178, 183, 194, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з дати затримання - 02 жовтня 2024 року, тобто до 30 листопада 2024 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом 5 (п`яти) днів, з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала виконується негайно, після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений - 09 жовтня 2024 року о 08:45 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_31