Справа № 296/8958/24
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Житомирської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

26 вересня 2024 року до Корольовського районного суду м.Житомира від ОСОБА_2 надійшла скарга, відповідно до змісту якої він просить:

- визнати протиправною бездіяльність керівника обласної прокуратури ОСОБА_3 - щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_2 від 03.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення;

- зобов`язати керівника обласної прокуратури ОСОБА_3 - в примусовому порядку внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_2 від 03.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

В обгрунтування скарги зазначає, що на адресу Житомирської обласної прокуратури надіслав повідомлення від 03.06.2024 про вчинення суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190, 358, 364, 365, 366, 367, 382 КК України. Разом з тим, в порушення вимог, встановлених ст.214 КПК України, керівник Житомирської обласної прокуратури не вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що спонукало скаржника до звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 26.09.2024 вказану вище скаргу передано для розгляду слідчому судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 .

При вирішенні питання щодо наявності підстав для відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 слідчим суддею встановлено, що на розгляді у судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_5 перебуває аналогічна справа № 296/6926/24 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Житомирської обласної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 03.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 за ст.190,358,364,365,366,367,382 КК України.

Крім того, згідно відомостей системи документообігу суду, на розгляді у судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 перебувала справа № 296/5802/24 за скаргою ОСОБА_2 , у якій останній просив зобов`язати керівника прокуратури в Житомирській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_2 від 03.06.2024 про вчинення суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190, 358, 364, 365, 366, 367, 382 КК України. За результатами розгляду скарги, ухвалою суду від 06.08.2024, у її задоволенні відмовлено.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11 вказала, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктів 1, 2 частини 2 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України, пунктів 1,2 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

За змістом частини 3 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, частини 3 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України, частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи те, що скаржник ОСОБА_2 повторно подав до суду ідентичну скаргам у справі №296/6926/24, яка ще не розглянута, та у справі №296/5802/24, ухвала у якій набрала законної сили, відтак, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, слідчий суддя вважає, що такі дії скаржника свідчать про зловживання процесуальними правами на подання скарги, метою яких є повторний розгляд скарги, яка вже вирішена судом, а також розгляд скарги слідчим суддею за наявності ідентичної скарги у провадженні іншого слідчого судді, тому повторно подана ОСОБА_2 скарга на бездіяльність керівника Житомирської обласної прокуратури щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 03.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_4 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 9, 303, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

Cкаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Житомирської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1