БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1458/24
Провадження № 1-кс/497/719/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23.08.24 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про продовження строку?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Табаки Болградського району Одеської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не інваліда, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 24.05.2023 вироком Болградського районного суду Одеської області за ч.1 ст.249 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України НОМЕР_1 виданого органом 5129 від 17.01.2018 року,

підозрюваного в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000341 відомості щодо якого 20.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309, ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:?

22 серпня 2024 року слідчий Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000341 відомості щодо якого 20.06.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309, ч.2 ст.194 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 194 КК України, які ним вчинені при наступних обставинах.

Так, весною 2023 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кухні свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , діючи у порушення вимог ст.ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, в силу чого, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів на території України, з прямим умислом спрямованим на надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, з мотивів приховування незаконного вживання наркотичних засобів, надав своїм знайомим мешканцям АДРЕСА_1 : ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначене приміщення кухні та саморобний пристрій для вживання канабісу шляхом паління, які останні використали для незаконного вживання наркотичного засобу канабісу.

З цих підстав дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 317 КК України, за правовою кваліфікацією: організація місця для незаконного вживання наркотичних засобів, а також надання приміщення з цією метою.

Продовжуючи свої неправомірні дії, приблизно в квітні 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, на огородженій присадибній земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне вирощування маку снотворного, з мотивів подальшого виготовлення та виробництва наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії щодо вирощування само проростаючих рослин виду мак снотворний у порушення діючого законодавства України.

Так, положеннями ст.ст. 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 заборонена діяльність з культивування та використання рослин виду мак снотворний (Papaversomniferum L), включених до списку № 3 таблиці I переліку, визначеного Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», окрім як суб`єктами господарювання (юридичними особами), за наявності в них відповідної ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України № 589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».

За зазначених обставин, у період часу з квітня 2024 до 20.06.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи на вищевказаній присадибній земельній ділянці зазначеного домоволодіння, реалізуючи свій умисел, діючи незаконно, за відсутності передбаченої Законом відповідної ліцензії, виконуючи відповідні агротехнічні заходи шляхом поливу водою, прорідження ґрунту та видалення з нього рослин шкідників, здійснив вирощування 435 рослин роду мак снотворний (Papaversomniferum L), що містять у своєму складі основний психоактивний компонент морфін, культивування та вирощування яких заборонено Законом.

За викладених обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне вирощування снотворного маку, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 317 КК України.

У подальшому на початку травня 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, на огородженій присадибній земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконні посів та вирощування конопель, з мотивів подальшого виготовлення та виробництва наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії щодо посіву та вирощування рослин роду конопель у порушення діючого законодавства України.

Так, положеннями ст.ст. 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 заборонена діяльність з культивування та використання рослин роду коноплі (Cannabis), включених до списку № 3 таблиці I переліку, визначеного Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», окрім як суб`єктами господарювання (юридичними особами), за наявності в них відповідної ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України № 589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».

За зазначених обставин, у травні 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на вищевказаної присадибній земельній ділянці зазначеного домоволодіння, реалізуючи свій умисел, діючи незаконно, за відсутності передбаченої Законом відповідної ліцензії, з використанням насіння коноплі, придбаного за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, посіяв зазначене насіння коноплі, внесення його в ґрунт для подальшого культивування та вирощування.

В подальшому, у період часу з травня 2024 до 20.06.2024, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого неправомірного умислу, здійснював відповідні агротехнічні заходи шляхом поливу водою, прорідження ґрунту та видалення з нього рослин шкідників, здійснив вирощування 56 рослин роду коноплі (Cannabis), що містять у своєму складі основний психоактивний компонент тетрагідроканнабіонол, культивування та вирощування яких заборонено Законом.

А відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 317 КК України.

Продовжуючи свої неправомірні дії, у травні 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого мешкання, на огородженій присадибній земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконні виробництво, виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, з мотивів забезпечення себе наркотичними засобами для власного вживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії щодо незаконних виробництва, виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів у порушення діючого законодавства України.

Так, положеннями ст.ст. 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I, визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України забороняється, окрім як певними суб`єктами господарювання (юридичними особами) за наявності в них відповідної ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України № 589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».

За вказаних обставин, на початку червня 2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, перебуваючи на вищевказаній присадибній земельній ділянці зазначеного домоволодіння, діючи незаконно, за відсутності передбаченої Законом відповідної ліцензії, зібрав листя та суцвіття з рослин роду коноплі, культивованих та вирощених ним за вищезазначених обставин, придбавши таким чином речовину рослинного походження для подальшого виготовлення та виробництва наркотичного засобу канабісу, включеного до таблиці I, визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

Продовжуючи реалізацію своїх неправомірних дій, ОСОБА_4 зібрану речовину переніс до приміщення домоволодіння, де шляхом висушування та подальшого подрібнення незаконно виробив, виготовив та придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальна маса якого в висушеному стані становить 240,46 г, який помістив у скляну банку та поклав до попільнику пічки, що знаходиться у приміщенні будинку, забезпечив незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту до 20.06.2024 коли його виявлено та вилучено співробітниками поліції.

З цих підстав дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Далі, 16.07.2024 приблизно о 21:00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживають його родичі, а саме: матір ОСОБА_9 та брати ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з особистих неприязних відносин, вступив з останніми у сварку, під час якої висловив погрозу знищення їх майна шляхом підпалу.

У подальшому, 17.07.2024 приблизно о 05:00 годин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де у складі купи зберігалися 275 тюків сіна та 100 тюків соломи, що належать його матері ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом спрямованим на протиправне умисне знищення вказаних тюків, з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли під час сварки, бажаючи помститись ОСОБА_9 за її висловлювання, які він вважав образливими для себе, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення, з використанням невстановленої паливної суміші підпалив зазначені вище тюки з соломою та сіном.

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_4 виникла пожежа зазначених тюків з сіном та соломою, в наслідок якої їх було зруйновано вогнем та вони повністю втратили свою споживчу цінність, причому втрачене майно не може бути відновленим та перестало існувати як таке.

З огляду на викладене дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за правовою кваліфікацією: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Крім того, після 20 червня 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого мешкання, на огородженій присадибній земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконні виробництво, виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, з мотивів забезпечення себе наркотичними засобами для власного вживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії щодо незаконних виробництва, виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів у порушення діючого законодавства України.

Так, положеннями ст.ст. 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I, визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України забороняється, окрім як певними суб`єктами господарювання (юридичними особами) за наявності в них відповідної ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України № 589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».

За вказаних обставин, на початку липня 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, перебуваючи на вищевказаній присадибній земельній ділянці зазначеного домоволодіння, діючи незаконно, за відсутності передбаченої Законом відповідної ліцензії, зібрав листя та суцвіття з рослин роду коноплі, що самовільно проросли наприкінці червня 2024, придбавши таким чином речовину рослинного походження для подальшого виготовлення та виробництва наркотичного засобу канабісу, включеного до таблиці I, визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

Продовжуючи реалізацію своїх неправомірних дій, ОСОБА_4 зібрану речовину переніс до приміщення домоволодіння, де шляхом висушування та подальшого подрібнення незаконно виробив, виготовив та придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальна маса якого в висушеному стані становить не менше 25 г, який помістив до згортку паперу та поклав до попільнику пічки, що знаходиться у приміщенні будинку, забезпечив незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту до 19.07.2024 коли його виявлено та вилучено співробітниками поліції.

На підставі зазначено дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

19.07.2024 відносно ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області змінено раніше обраний запобіжний захід з нічного домашнього арешту на тримання під вартою, строком до 27.08.2024 включно.

13.08.2024 за наявністю достатніх доказів, підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 317, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 194 КК України.

У зв`язку з продовженням строку досудового розслідування, на підставі постанови керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області про продовження строку досудового розслідування від 21.08.2024, в зв`язку з неможливістю завершити досудове розслідування у визначений законом двомісячний термін, на думку слідчого є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 29.09.2024.

Дане клопотання винесено слідчим у зв`язку з тим, що встановлено реальну наявність процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Викладене свідчить про неможливість запобігання вказаних вище ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, чім тримання під вартою.

На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та залишаються актуальними.

Слідчий вважає, що приймаючи до уваги наявність ризиків, які виражаються у можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти вказаним ризикам можливо виключно, шляхом повної ізоляції та утримання підозрюваного саме під вартою, тому слідчий просить продовжити строк тримання під вартою до закінчення строку проведення досудового розслідування, тобто до 29.09.2024 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 240 (двісті сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 644 160.00 гривень.

В судовому засіданні 23.08.2024 року:

- слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити, надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні та про обставини, які перешкоджали закінченню досудового розслідування у визначений законом строк. Стверджував, що ризики не зменшилися, підстав для зміни запобіжного заходу не має, строк досудового розслідування продовжено до 29.09.2024 року, та в межах цього строку планують звершити досудове розслідування та передати обвинувальний акт до суду.

-прокурор клопотання слідчого підтримала, наполягала на його задоволенні, стверджувала, що оголошена підозра обґрунтована та існують ризики, зазначені в клопотанні, а також ризик втечі підозрюваного за кордон, враховуючи діючий воєнний стан в державі, а підозрюваний мешкає в прикордонному селі, що не завадить йому перетнути кордон поза пунктом пропуску. Перебуваючи під іншим запобіжним заходом є ризик вчинення тиску на потерпілого та свідків, які викривають його діяння, оскільки вони добре знайомі, є родичами, та проживають в одному населеному пункті. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, а продовжити вчинене.

Підстав для зміни запобіжного заходу - немає, та інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного;

При цьому, а ні прокурор, а ні слідчий не змогли обґрунтувати розмір застави, який просили застосувати до підозрюваного, не довели виключність обставин для застосування такого значного розміру застави.

- підозрюваний заперечував щодо задоволення даного запобіжного заходу, при цьому ніяких пояснень не надав, окрім того, що його спровокувалиродичі;

-захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо даного клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з урахуванням особи підозрюваного.

Слідчий суддя, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000341 відомості щодо якого 20.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст.310, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст.194 КК України (далі КК).

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів, яка призначена керівником Болградської окружної прокуратури у відповідності до положень ст. ст. 36-37 КПК України.

В рамках кримінального провадження № 0000341 відомості щодо якого 20.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, за наявністю достатніх доказів та за сукупністю скоєного - 29.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309, ч. ч. 1, 2 ст. 310 КК України та 01.07.2024 року застосований запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту до 27 серпня 2024 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаним зі змістом ухвали Болградського районного суду Одеської області від 04.07.2024 року (провадження №1-кс/497/554/24, справа №497/1458/24) про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту терміном до 27 серпня 2024 року включно, не дотримавшись обов`язків, які були покладені на останнього, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 вечора до 06:00 годин ранку наступного дня, знову скоїв кримінальне правопорушення, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.194 КК України.

17.07.2024 відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392.

17.07.2024 о 09:00 години ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

За наявність достатніх доказів 17.07.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, у кримінальному провадженні №0000392 від 17.07.2024.

18.07.2024 року прокурором Болградської окружної прокуратури винесена постанова про об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000341 від 20.06.2024 року.

В ході допиту підозрюваний ОСОБА_4 надав покази з приводу підозри, визнавши себе винним в вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

19.07.2024 відносно ОСОБА_4 постановлена ухвала слідчим суддею Болградського районного суду Одеської області про зміну запобіжного заходу з нічного домашнього арешту на тримання під вартою, строком до 27.08.2024 включно.

13.08.2024 прокурором Болградської окружної прокуратури винесена постанова про об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження, а саме №0000341 від 20.06.2024 за ч. 2 ст. 310 КК України, №0000342 від 20.06.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, №0000096 від 28.06.2024 за ч. 1 ст. 310 КК України, №0000354 від 29.06.2024 за ч. 1 ст. 317 КК України, №0000392 від 17.07.2024 за ч. 2 ст. 194 КК України, №0000450 від 12.08.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України в одне провадження за №0000341 від 20.06.2024.

Одночасно, 13.08.2024 за наявністю достатніх доказів, підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 ;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів від 27.06.2024 №СЕ-19/116-24/12360-НЗПРАП;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів від 28.06.2024 №СЕ-19/116-24/12358-НЗПРАП;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів від 27.06.2024 №СЕ-19/116-24/12376-НЗПРАП;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів від 28.06.2024 №СЕ-19/116-24/12384-НЗПРАП;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів від 28.06.2024 №СЕ-19/116-24/12382-НЗПРАП;

-висновком судової експертизи наркотичних засобів від 08.08.2024 №СЕ-19/116-24/14601-НЗПРАП;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 17.07.2024;

-протоколом огляду місця події від 17.07.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколами допитів свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На підставі постанови керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області від 21.08.2024 року продовжено строк досудового розслідування до 29.09.2024 року.

Слідчим суддею, на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були досліджені матеріали кримінального провадження зібрані слідчим на час вирішення цього клопотання та надано їм відповідну правову оцінку з точки зору обґрунтованості підозри.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані органом досудового розслідування на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були вагомими, які вказували на обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 та на даний час стороною захисту не спростовані, і є такими ж суттєвими та вагомими.

Усі доводи сторони захисту щодо не обґрунтованості підозри будуть перевірені судом під час розгляду обвинувального акту.

Натомість, наявні в кримінальному провадженні докази об`єктивно зв`язують ОСОБА_4 з певним злочинами, в яких йому оголошено підозру, і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення і такі докази є досить переконливими, а тому слідчий суддя на підставі їх розумної оцінки приходить до висновку про вірогідну причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309, ч.2 ст.194 КК України.

Слід відмітити, що доводи сторони захисту є неспроможними.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ч.1-3 ст.199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або появилися нові ризики, які оправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 та прокурор при розгляді клопотання довели наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 - переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, що само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином.

ОСОБА_4 є мешканцем прикордонного населеного пункту, добре орієнтується у ландшафтних особливостях району та специфіки роботи прикордонних нарядів, а тому має можливість незаконно перетнути державний кордон та вдатись до спроб переховування за межами України.

А відтак, небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом (рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).

-ризик, передбачений п. 2 ч. 1 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Орган досудового слідства продовжує збирати докази причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому діянь, а також встановлення інших співучасників. Перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може вдатися до спроб знищити докази, які має на маті відшукати слідство.

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підозрюваний може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, потерпілих, які викривають його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З відкритих матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 стали відомі дані свідків та потерпілої особи, так як деякі є його родичами, які викривають його протиправну діяльність та на яких може незаконно вливати ОСОБА_4 з метою зміни їх показів на користь підозрюваного.

-ризик, передбачений п.4 ч.1 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказаний ризик випливає з вищеописаних ризиків передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- ризик, передбачений п.5 ч.1 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_4 , вчинення їх під час випробувального терміну, є реальні підстави важити, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інкриміновані йому кримінальні правопорушення, або вчинити нові.

Одночасно з цим слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 вже порушував обов`язки підозрюваного, визначені йому під час застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту до 27 серпня 2024 року, в зв`язку з чим було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому слід взяти до уваги, що ОСОБА_4 має досить незначні соціальні зав`язки, які не можуть стримувати його протиправну поведінку, та давати гарантію дотримання ним процесуальних обов`язків підозрюваного.

Введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не в повному та необхідному обсязі, що також може зашкодити процесуальній поведінці ОСОБА_4 .

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними, реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного.

Усі ці ризики були наявні під час обрання запобіжного заходу, та не втратили своєї актуальності і на даний час та свідчать про неможливість зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Неможливість застосування іншого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 пов`язана з тим, що останній являється мешканцем прикордонного населеного пункту ( АДРЕСА_1 ), який межує з Республікою Молдова, та може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду за межами території України. Окрім того до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Також віддаленість місця мешкання ОСОБА_4 від місця знаходження органу який здійснює досудове розслідування, не дасть можливості якісно здійснювати нагляд за дотриманням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Стороною захисту не надано суду жодних доказів на спростування доводів слідчого та прокурора.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним продовжити строк застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо необхідності продовження запобіжного заходу:

Як встановлено слідчим суддею, саме з об`єктивних причин, у визначений строк дії запобіжного заходу не вбачається можливим виконати усі необхідні процесуальні дії щодо завершення досудового розслідування та передачі обвинувального акту до суду.

Так, для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно:

-отримати висновок призначеної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за спеціальністю 8.4 «Дослідження нафто продуктів і паливно-мастильних матеріалів»,

-отримати висновок призначеної товарознавчої експертизи по пошкодженим (знищеним) тюкам з соломою та сіном,

-оголосити сторонам кримінального провадження про закінчення досудового слідства і ознайомити їх з матеріалами кримінального провадження;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів зазначеного кримінального провадження, а також виконати інші слідчі дії, необхідність проведення яких може виникнути в ході досудового слідства тощо.

Провести зазначені слідчі дії в передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку із їх тривалістю проведення, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Слідчий суддя переконався, що обставинами, що перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше, є складність кримінального провадження, яка виявляється у значній кількості необхідних експертних досліджень, завантаженість експертних установ, що в свою чергу перешкоджає вчасному отриманню відповідних висновків експертів.

Дане клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і копії усіх доданих до нього документів були вручені підозрюваному та його захиснику 22.08.2024 року, що не заперечувалося самим підозрюваним, та його захисником.

Оцінюючи у сукупності усі викладені обставини, і підстави, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого в цій частині задовольнити, продовжити строк дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень ч.3 ст.197 КПК України в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому цим кодексом в межах строку досудового розслідування, а саме на 60 днів.

?Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:?

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

четверту статті 183 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 671-IX від 04.06.2020

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, задовольняючи дане клопотання про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне і надалі визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу підозрюваного впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

А ні прокурор, а ні слідчий не спромоглися в судовому засіданні пояснити та довести необхідність застосування такого значного розміру застави.

А відтак, у цьому кримінальному провадженні суд, дотримуючись розумного балансу між втручанням в право на свободу обвинуваченого (при застосуванні тримання під вартою) та в право на володіння майном (при визначенні розміру застави як альтернативи триманню під вартою), з однієї сторони, та необхідністю забезпечення інтересів дієвості кримінального провадження з іншої сторони, враховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, поведінку підозрюваного, його матеріальне становище: не працює, жодних видів доходів не має, на праві власності зареєстрованого нерухомого і рухомого майна не має, дійшов висновку, що запобігання спробам вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, можуть бути забезпечені виключно шляхом застосування до нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою із альтернативою застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028.00 гривень х 80 = 242 240.00 гривень), що є максимальним розміром у разі вчинення тяжкого кримінального правопорушення, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: - прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатися за із населеного пункту, в якому вона зареєстрована і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; - утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , окрім випадків проведення спільних слідчих дій.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.??

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 176-178, 182-184, 194-199, 395? КПК України, слідчий суддя ?

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000341 відомості щодо якого 20.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309, ч.2 ст.194 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000341 відомості щодо якого 20.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.310, ч.1 ст.309, ч.2 ст.194 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.09.2024 року включно з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028.00 гривень х 80 ), що становить 242 240.00 гривень (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , окрім випадків проведення спільних слідчих дій.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 29.09.2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1