Справа № 544/1792/24
пров. № 1-кп/544/170/2024
Номер рядка звіту 93
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин кримінальне провадження № 544/1792/24 (провадження 1-кп/544/170/24) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 17.06.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с.Великі Телковичі Володимирецького району Рівненської області, українкою, громадянкою України, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженою, працюючою фармацевтом, раніше не судимою,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 13.06.2024 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи па задньому пасажирському сидінні автомобіля Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_1 , котре є таксі ТОВ «Трейдсет Ойл» «Дальнобой» в місті Пирятин, прямуючи маршрутом з вул. Соборна до вул. Європейська, виявила мобільний телефон, який вирішила забрати собі.

Реалізуючи свій злочинний намір, в період дії на території України воєнного стану, введеною Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного етану в Україні» та який неодноразово продовжувався, останнього разу Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строком па 90 діб, ОСОБА_3 , впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, а саме з заднього пасажирською сидіння автомобіля Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 , таємно викрала мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 13С 4/128 NFC Midnight black, який належить ОСОБА_5 , тим самим завдала останньому майнової шкоди згідно висновку експерта 3600 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро покаялася у вчиненому, а по суті обвинувачення пояснила, що дійсно 13.06.2024 вона викликала таксі, щоб доїхати до автостанції. Сівши в машину на задньому сидінні вона побачила телефон, який в подальшому забрала собі та поклала в сумочку. Водієві таксі, про телефон вона нічого не говорила.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, зазначив також, що матеріальний збиток йому відшкодовано, шляхом повернення викраденого, претензій до обвинуваченої не має.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення доведена повністю, а її неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченій, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженої є її виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України: обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України: обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а саме те, що вона на обліку і лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, завдана шкода відшкодована, у потерпілого відсутні претензії матеріального характеру, раніше не судима, згідно досудової доповіді виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, тому суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкцій частини статті, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати за проведення експертизи становлять 1514,56 грн., підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 .

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 4 ст. 185 КК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки покладені на неї судом.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 1514,56 грн.(одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн. 56 коп. )

Речовий доказ: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 13C 4/128 NFC Midnight black, який знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 - залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1