Справа № 461/7901/24
Провадження № 1-кс/461/5872/24
УХВАЛА

03.10.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду міста Львова зі скаргою на бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Згідно прохальної частини скарги, ОСОБА_3 просить:

1.Визнати бездіяльність заступника начальника ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області внести відомості до ЄРДР з приводу перевищення повноважень працівниками поліції Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області під час затримання скаржника 27.07.2024.

3. Визнати ОСОБА_3 потерпілим від дій працівників поліції Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області під час його затримання.

4. Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області провести службове розслідування на предмет повної службової відповідальності працівників карного розшуку Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

Обґрунтовуючи подану скаргу, ОСОБА_3 вказує, що відносно нього інспектором ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне затримання від 27.07.2024 за ст. 185 КУпАП. Зазначений протокол скаржник вважає незаконним, складеним безпідставно за неповноти встановлення фактичних обставин справи. Зокрема, скаржник стверджує, що під час складання відповідного протоколу посадові особи, які уповноважені на його складання поводили себе зухвало, упереджено, висловлювались та спілкувались зневажливо. Крім того, скаржник вказує, що складання протоколу та його спілкування з представниками поліції пов`язане з перевіркою даних ОСОБА_3 щодо перебування на військовому обліку.

Також, ОСОБА_3 зазначає, що 13.09.2024 він отримав повідомлення за підписом заступника начальника ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 зі змісту якого вбачається, що уповноважені особи Головного управління Національної поліції у Львівській області не вжили дієвих заходів щодо реагування на протиправну поведінку працівників поліції по відношенню до нього.

Наведені обставини, за твердженням скаржника, порушують його права та вимоги КПК України.

Відтак, посилаючись на відповідні положення чинного законодавства наведені у скарзі, ОСОБА_3 просить таку задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів наведених у ній.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ч.ч. 2,3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

З урахуванням наведених положень, перешкод для розгляду скарги, внаслідок неявки представника суб`єкта оскарження, не встановлено.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи скаржника, приходжу до наступного висновку.

Статтею 303 КПК України, визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Крім того, положення даної статті визначають перелік осіб, які можуть звернутися з відповідною скаргою до слідчого судді.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, серед іншого, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Також цією статтею встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Наведений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, чиним КПК України не перебачено випадків вирішення слідчим суддею питань пов`язаних з організацією та проведення службового розслідування в органах Національної поліції, зокрема під час розгляду скарг поданих в порядку ст. 303 КПК України. Відтак, слідчим суддею не вирішується та не розглядається порушене скаржником питання зобов`язання Головного управління Національної поліції у Львівській області провести службове розслідування на предмет повної службової відповідальності працівників карного розшуку Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області.

Встановлено, що відносно скаржника службовими особами Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області було складено протоколи про адміністративне затримання та адміністративне правопорушення. Крім того, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.08.2024 провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 2101 КУпАП щодо скаржника закрите. Зазначений протокол затримання скаржник вважає незаконним, складеним безпідставно за неповноти встановлення фактичних обставин справи.

13.09.2024 ОСОБА_3 отримав повідомлення за підписом заступника начальника ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 зі змісту якого вбачається, що уповноважені особи Головного управління Національної поліції у Львівській області не вжили дієвих заходів щодо реагування на протиправну поведінку працівників поліції по відношенню до нього.

Жодних даних про те у який спосіб ОСОБА_3 звертався до Головного управління Національної поліції у Львівській в ході розгляду справи не встановлено. Зокрема, слідчому судді не надано копій будь-яких заяв, а також не повідомлено про те чи такі взагалі подавались. Так, в ході судового засідання скаржник на питання слідчого судді повідомив, що з письмовими заявами про злочин до суб`єкта оскарження він не звертався. Крім того, слідчому судді не надано жодних даних про те, яке звернення розглядалось заступником начальника ГУНП у Львівській області стосовно якого скаржнику надіслано повідомлення отримане ним 13.09.2024.

Таким чином, в ході розгляду скарги не встановлено достовірних даних про невнесення відповідних відомостей до ЄРДР за відповідною заявою ОСОБА_3 , адже не встановлено, що будь-яка заява з цього приводу подавалась скаржником до ГУНП.

Як наведено вище, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень вказує на те, що слідчий суддя повинен діяти виключно в межах своєї компетенції та повноважень і керуватися при цьому загальними засадами кримінального провадження. При цьому поняття кримінального провадження охоплює собою увесь спектр дій пов`язаних із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, зокрема процесуальних дій пов`язаних із внесенням відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Завданням судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на цій стадії є перевірка зазначених скаржником обставин, що, на його думку, вказують на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, та за наявності відповідних підстав - відновлення порушених прав.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з наведеного, зокрема відсутність даних про звернення скаржника до ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, приходжу до висновку, що законних підстав для задоволення скарги не встановлено. Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу скаржника на те, що питання надання процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування належить до компетенції прокурора або уповноваженого органу досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1