Провадження № 1-кс/344/7472/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000926 від 10.08.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000926 від 10.08.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 16.08.2024 військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на підставі поіменного списку військовозобов`язаних, які відправлені ІНФОРМАЦІЯ_2 на військово-лікарську комісію (далі -ВЛК) у ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.08.2024, відрядних листів та шляхового листа № 13/462 від 11.08.2024, виконуючи свої службові обов`язки щодо супроводу військовозобов`язаних: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , до обласного об`єднаного центру мобілізації м. Івано-Франківська для проходження ВЛК, дотримуючись закону України «Про мобілізацію» у військовий час, о 19 год. 40 хв., автомобілем марки «Ford Transit», 2017 року випуску, білого кольору, з військовими номерними знаками чорного кольору НОМЕР_1 , спільно із вищевказаними військовозобов`язаними, направились із м. Надвірної до м. Івано-Франківська.

Прямувавши дорогою у напрямку м. Івано-Франківськ, ОСОБА_6 сидячи з боку від водія автомобіля марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 побачив в бокове дзеркало, що за ними тривалий час слідує автомобіль марки «Opel VIVARO» з д.н.з. НОМЕР_2 , темного кольору, та здогадався, що за ними слідують батьки одного із військовозобов`язаних. Доїхавши до регульованого перехрестя обладнаного світлофором, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , службовий автомобіль марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 , близько 20 год. 15 хв., зупинився у лівій смузі у зв`язку із увімкненим на світлофорі червоного світлового сигналу.

Саме у цей час, тобто близько 20 год. 15 хв., із службовим автомобілем марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 , порівнявся автомобіль марки «Opel VIVARO» з д.н.з. НОМЕР_2 , із якого вискочили особи чоловічої і жіночої статі серед яких був і ОСОБА_4 , який був за кермом автомобіля «Opel VIVARO» з д.н.з. НОМЕР_2 . Тоді ж ОСОБА_4 різко відкрив бічні пасажирські дверцята службового автомобіля марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 , що в автоматичному режимі спричинило зупинку двигуна, при цьому останній пошкодив бічні двері службового автомобіля.

Після цього ОСОБА_4 , та інші невстановлені особи намагалися проникнути у салон автомобіля. Одночасно із цим ОСОБА_17 син ОСОБА_4 , намагався відкрити задні двері застосовуючи надмірну силу. У свою чергу ОСОБА_6 почав викликати поліцію, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 почали стримувати даних осіб від проникнення у салон. При цьому, хтось із присутніх, на даний час невстановлених осіб, наніс кілька ударів по тілу військовослужбовця ОСОБА_7 , який виконуючи свої службові обов`язки, намагався перешкодити потраплянню сторонніх осіб в салон службового автомобіля марки «Ford Transit» де перебували військовозобов`язані.

У подальшому ОСОБА_4 та інші на даний час невстановлені особи, вигукуючи образливі слова та застосовуючи фізичну силу намагалися забрати із салону службового автомобіля марки «Ford Transit» свого сина військовозобов`язаного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Коли ОСОБА_4 , не зважаючи на застосування ним фізичної сили до військовослужбовців, не вдалось витягнути свого сина ОСОБА_12 із службового автомобіля, він подолавши супротив військовослужбовців ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , проник до службового автомобіля марки «Ford Transit» і залишався там до кінця конфлікту. При цьому весь час перебування в салоні службового автомобіля марки «Ford Transit» ОСОБА_4 провокував конфлікт із військовослужбовцями та своїми активними діями перешкоджав їм виконувати службові обов`язки відповідно до Закону України «Про мобілізацію».

В подальшому, у зв`язку із блокуванням службового автомобіля марки «Ford Transit» на місці події почався збиратися натовп з агресивно налаштованих людей в основному жіночої статі яких ОСОБА_4 весь час провокував на конфлікт із присутніми військовослужбовцями.

Того ж дня, тобто 16.08.2028, близько 20 год. 45 хв., на місце події прибули наряди поліції, які намагались забезпечити громадянський порядок та сприяти військовослужбовцям у виконанні їхніх службових обов`язків. При цьому працівники поліції намагалися домовитись із ОСОБА_4 щоб він покинув автомобіль та дозволив продовжити подальший рух, але той не хотів покидати салон службового автомобіля марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 без свого сина.

Близько 21 год. 10 хв. прибула швидка медична допомога, яку викликав хтось із натовпу. В подальшому на вимогу натовпу фельдшера швидкої допомоги разом із ОСОБА_12 та іншими військовозобов`язаними, прослідували до карети швидкої допомоги, оскільки натовп вимагав доставити їх в медичний заклад для обстеження.

Оскільки внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 службовий автомобіль марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 , був заблокований, а відчинені пасажирські дверцята, які були пошкодженні останнім, технічно унеможливили запуск двигуна заблоковано автоматикою автомобіля, військовослужбовці ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не змогли здійснити подальший супровід військовозобов`язаних до медичного закладу, що у свою чергу призвело до втечі військовозобов`язаних.

За таких обставин ОСОБА_4 , діючи умисно, вчинив активні дії спрямовані на перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, які виразились у блокуванні руху військового транспортного засобу, шляхом перекриття руху, організації скупчення людей, а також пошкодженні транспортних засобів, що використовуються підрозділами ЗСУ чи інших формувань, що у свою чергу ускладнює або унеможливлює здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями або істотно знижує її ефективність.

При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював об`єктивно існуючу небезпеку свого діяння та бажав настання передбачуваних суспільно небезпечних наслідків.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

«20» серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. Цього ж дня, ОСОБА_4 затримано на підставі ч. 1 ст. 615 КПК України: обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується: протоколом огляду місця події від 16.08.2024, протоколом огляду мережі Інтернет від 17.08.2024, протоколами допитів свідків від 17.08.2024, протоколом обшуку від 20.08.2023, матеріалами виконаних доручень оперативними підрозділами та іншими доказами в їх сукупності.

«21» серпня 2024 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18.10.2024. На даний час підозрюваний залишається під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Для забезпечення повного і неупередженого розслідування необхідно повторно допитати військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_9 з приводу завдання їм тілесних ушкоджень та отримати відповідні документи, а також за допомогою спеціаліста оглянути автомобіль марки «Ford Transit» з номерами НОМЕР_1 з приводу завданих йому механічних ушкоджень та для складання дефектного акту і компенсації ОСОБА_4 завданих ушкоджень, а також провести інші необхідні слідчі та процесуальні дії, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з причин складності досліджуваних у даному кримінальному провадженні обставин вчинення кримінального правопорушення та необхідності проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Враховуючи те, що 2-х місячний строк, який завершується 20.10.2024, закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні неможливо внаслідок його складності та значної кількості слідчих і процесуальних дій, які у ньому необхідно провести, постановою в.о. керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_18 від 14.10.2024, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000926 продовжено до 20.11.2024.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.08.2024, протоколом огляду мережі Інтернет від 17.08.2024, протоколами допитів свідків від 17.08.2024, протоколом обшуку від 20.08.2023, матеріалами виконаних доручень оперативними підрозділами та іншими доказами в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України, цього Кодексу відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення вісім років позбавлення волі.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція ч. 1 ст. ст. 114-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим, враховуючи режим воєнного стану на території України, може покинути її територію, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України, вчинених у воєнний час. В свою чергу, ОСОБА_4 , знаючи інших осіб, які є в категорії його родичів та були разом із ним в момент вчинення злочину, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, продовження обрання більш м`якого запобіжного заходу не являється за можливе, оскільки застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в т.ч. шляхом розголошення іншим, не встановленим на даний час слідством співучасникам, інформації про хід досудового розслідування та приховування доказів їх злочинних дій.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечив, просив відмовити, оскільки по стану здоров`я його підзахисний не може знаходитися під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підозрюваний підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. .

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що «20» серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. Цього ж дня, ОСОБА_4 затримано на підставі ч. 1 ст. 615 КПК України: обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

«21» серпня 2024 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18.10.2024.

Постановою в.о. керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_18 від 14.10.2024, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000926 продовжено до 20.11.2024.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В той же час 18.10.2024 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Однак, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином, вчинений проти життя та здоров`я особи.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 20.11.2024 року (в межах строку досудового розслідування) без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , до 20 листопада 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування), без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_19 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1