Справа № 473/5862/23
Номер провадження1-кп/473/98/2024
В И Р О К

іменем України

"14" жовтня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження № 0000452 від 07.09.2023, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, одруженого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією номером обслуги зенітного взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним те, що 20.04.2022 громадянина ОСОБА_5 призваного за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», третім відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 відправлено до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки .

Відтак, з 20.04.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 94 від 20.04.2022, ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги зенітного взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст.68 Конституції України, старший солдат ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.09.2023 близько 19 години 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , керував технічно справним автомобілем «MitsubishiL 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався у світлий час доби, по сухій, чистій асфальтованій проїзній частині автодороги Т-1511 «»Вознесенськ-Братське» у Вознесенському районі Миколаївської області, зі сторони м. Вознесенськ у напрямку смт. Братське.

Не доїжджаючи 1-го кілометра до повороту на с. Воронівка, водій автомобіля «MitsubishiL 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.9 «б», вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» Правил дорожнього руху України, який встановлював максимальну швидкість руху 50 км/год, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалась, не стежив за її змінами, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, рухався зі швидкістю близько 80 км/год, на ділянці дороги позначеній дорожнім знаком 1.3.1 «Декілька поворотів з першим поворотом праворуч» при заїзді на заокруглену (праворуч) ділянку дороги, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічне узбіччя та покинув межі проїзної частини, де здійснив наїзд на перешкоду у вигляді бетонного блоку, що призвело до втрати керованості автомобілем та в подальшому продовжив неконтрольований рух на протилежне по ходу руху узбіччя та виїзд за межі проїзної частини, де відбувся наїзд на наступну перешкоду у вигляді бетонної опори та перекидання транспортного засобу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у виді численних переломів ребер по різним анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, ознак струсу тіла, розривів капсули правої нирки, розривів правої долі печінки, що супроводжувалось внутрішньочеревною та внутрішньо плевральної кровотечою, від яких помер у приміщенні КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді номера обслуги зенітного взводу ІНФОРМАЦІЯ_4 військової роти військової частини НОМЕР_1 , 06.09.2023 близько 19 години 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «MitsubishiL 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався у світлий час доби, по сухій, чистій асфальтованій проїзній частини автодороги Т-1511 (Вознесенськ-Братське) у Вознесенському районі Миколаївської області, зі сторони м. Вознесенськ у напрямку смт. Братське, не доїжджаючи 1-го кілометра до повороту на с. Вороновка, водій автомобіля «MitsubishiL 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.9 «б», вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» Правил дорожнього руху, який встановлював максимальну швидкість руху 50 км/год, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалась, не стежив за її змінами, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стан транспортного засобу, рухався зі швидкістю близько 80 км/год, на ділянці дороги позначеній дорожнім знаком 1.3.1 «Декілька поворотів з першим поворотом праворуч» при заїзді на заокруглену (праворуч) ділянку дороги, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічне узбіччя та покинув межі проїзної частини, де здійснив наїзд на перешкоду у вигляді бетонного блоку, що призвело до втрати керованості автомобілем та в подальшому продовжив неконтрольований рух на протилежне по ходу руху узбіччя та виїзд за межі проїзної частини, де відбувся наїзд на наступну перешкоду у вигляді бетонної опори та перекидання транспортного засобу, внаслідок чого пасажир автомобіля «MitsubishiL 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер у приміщенні КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» ВМР.

Дії ОСОБА_5 , судом кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України -- порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14.10.2024 між прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро кається.

Від потерпілої ОСОБА_7 надійшла письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні. В своїй заяві потерпіла також вказала, що матеріальну та моральну шкоду їй було відшкодовано обвинуваченим в повному обсязі.

В судовому засіданні сторони просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, беззастережно визнає свою винуватість, є військовослужбовцем та має на меті продовжити службу у Збройних Силах України і виконувати обов`язки спрямовані на відсіч та стримування (нейтралізацію) збройної агресії Російської Федерації, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого, активне сприяння розкриттю злочину, яка є окремою обставиною, що пом`якшує покарання, згідно з п.1 ч.1 ст.66 КК України, та полягає у повідомленні правоохоронним органам фактів у справі, надання відомостей про обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди, добровільне відшкодування завданої шкоди, що полягає у відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди потерпілій, та відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, сторони просили суд призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України основне покарання підставі ч. 1 ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Крім того, сторони, враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем та на даний час проходить військову службу, погоджуються, що виправлення останнього можливе без його ізоляції від суспільства, а тому, на підставі ст.58 КК України, вважають за можливе замість покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, призначити службове обмеження на той самий строк із відрахуванням суми грошового забезпечення в дохід держави у розмірі двадцяти відсотків, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

При укладенні угоди прокурором враховано вимоги ст.470 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473КПК України, та наслідки її невиконання, відповідно до ст.476 КПК України.

Згідно ст.ст. 468-469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кваліфікація дій обвинуваченого правильна. Судом з`ясовані та виконані вимоги, визначені ст.ст. 473-474 КПК України.

Сторони угоди розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.4 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

- для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про підозру, а також має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, право мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, а також право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також обвинувачений розуміє, що у разі затвердження угоди судом, до нього будуть застосовані вид покарання, а також інші заходи, визначені цією угодою.

Обвинуваченому роз`яснено, що у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 14.10.2024 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді 2 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.58 КК України, замість покарання позбавлення волі на строк 2 роки, призначити ОСОБА_5 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки із відрахуванням суми грошового забезпечення ОСОБА_5 в дохід держави у розмірі двадцяти відсотків з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Скасувати арешт з речового доказу з автомобіля Mitsubishi L200 (ІJT456), який накладено ухвалою Центрального районного суду Миколаївської області від 09.10.2023, який зберігається за адресою: АДРЕСА_2 , та повернути користувачу ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати за проведення експертиз на користь держави 7647 грн. 68 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1