Єдиний унікальний номер судової справи 201/1534/24
Номер провадження 1-кп/201/600/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене 11 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зі слів маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2023 близько о 14 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт.

На ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дістав правою рукою з правої кишені одягнутої на ньому куртки предмет схожий на ніж та тримаючи його у правій руці завдав одного удару в область живота, один удар в область лівого плеча, один удар в область, шиї з лівого боку та один удар в область лівої щоки потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани - в предвушній області ліворуч; непроникаючого колото-різаного поранення по передньо-бічній поверхні шиї ліворуч у нижньому відділі (на відстані на 4,0 см вгору від грудного відділу лівої ключиці та на 10,5см вниз від мочки лівої вушної раковини); не проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки ліворуч у нижньому відділі (на відстані 17,0 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла, 101,0 см вгору від підошовної поверхні стоп); непроникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні лівого плеча у верхній третині; синця - по передньо-внутрішній поверхні лівого плеча майна на всьому протязі.

Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю і суду показав, що потерпілого ОСОБА_5 до подій, що йому інкримінуються не знав. 10 грудня 2023 року він із двома своїми знайомими йшли між будинками на ж/м Сокіл-1 в АДРЕСА_1 , неподалік будинку 6 помітили машину, в яку його знайомі незаконно проникли. Дії його знайомих були помічені потерпілим, який став робити зауваження, після чого його знайомі втекли. На грунті цих подій між ним та потерпілим виник словесний конфлікт, під час якого він дістав з карману ніж і наніс ним 4 ударі в область живота, лівого плеча, лівої сторони шиї та лівої частини шиї ОСОБА_5 . Повідомив, що ніж він дістав правою рукою із кишені куртки одягнутої на ньому та цією ж рукою наносив удари потерпілому. Далі він викинув ніж та втік з міста конфлікту до свого місця проживання. При цьому, не сопорював фактичні обставини інкримінованого йому проступку, механізм та тяжкість спричинених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. В скоєному щиро розкаявся та просив призначити покарання, не пов`язане із позбавлення волі.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального проступку, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він своїми умисними діями наніс легке тілесне ушкодження, що спричинило потерпілому короткочасний розлад здоров`я, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального проступку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до проступків.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 зі слів має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним проступку, враховує особу обвинуваченого та обставину, що пом`якшує покарання останнього, наведену вище, та приходить до переконання, що останньому має бути призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правпорушень.

Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 у їх сукупності, враховуючи щире каяття останнього у скоєному, а також те, що тяжких наслідків від вчиненого злочину не настало, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7