Справа №504/1289/24
Провадження №1-кп/504/541/24
УХВАЛА

30.07.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

25.06.2024р. до суду надійшло клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме з застави на особисте зобов`язання, та повернення суми застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що 20.02.2024р. слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 121120 грн. з покладенням наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон. Строк дії обов`язків, відповідно до ухвали встановлений до 11.04.2024р. На даний час досудове розслідування завершено, обвинувальний акт направлено до суду, де справу призначено до судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_4 сумлінно виконує усі обов`язки, покладені на нього. Захисник-адвокат ОСОБА_5 просив суд врахувати, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності вперше, раніше не судимий, має простійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем роботи, офіційно працевлаштований, має інвалідність 2 групи, тяжкі захворювання серця та нирок. Вважає, що достатнім запобіжним заходом у вказаному кримінальному провадженні на даній стадії розгляду обвинувального акту в суді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 є особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків згідно ст.194 КПК України. Обвинувачений бажає перерахувати сплачений ним розмір застави на допомогу ЗСУ, однак з огляду на приписи діючого законодавства може це зробити тільки при зміні запобіжного заходу і повернення розміру застави.

В судовому засідання захисник-адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали вказане клопотання.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання, вважаючи його безпідставним та передчасним, при цьому вказав, що кримінальне-процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали по застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обвинувачення, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонам відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований запобіжний захід. При цьому такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Суд, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, приходить до наступного.

Завершення досудового розслідування, направлення обвинувального акту до суду та призначення справи до судового розгляду не свідчать про те, що ризики, які були встановлені слідчим суддею, автоматично перестали існувати.

При констатації продовження існування ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування/суду, слідчий суддя виходив із комплексу обставин (тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа, соціальний статус, обставини кримінального провадження тощо).

Зазначені обставини, на переконання суду, продовжують існувати, і вказаний ризик дійсно може продовжувати існувати.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Також, ризик впливу на свідків здається суду явно переконливим, оскільки обвинувачений шляхом вмовляння, переконання чи погроз може вплинути на них з метою зміни показань під час судового розгляду.

Реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа «Летельє проти Франції», 12369/86, 26 червня 1991 року).

На разі розгляд кримінального провадження перебуває на початковій стадії судового розгляду та жодні особи не допитувалися.

При цьому, не можуть бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу належна процесуальна поведінка обвинуваченого, яка фактично забезпечуються саме мірою та обмеженнями запобіжного заходу.

З огляду на наявні матеріали, суд приходить до висновку, що застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід наразі достатньою мірою нівелює наявні ризики.

Враховуючи, що стороною захисту не наведено обставин, які можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.176-178, 201 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме з застави на особисте зобов`язання, та повернення суми застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1