Справа № 573/755/24
Провадження №1-кп/573/98/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23 лютого 2024 за № 0000025 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, не є особою з інвалідністю, військовослужбовця, раніше не судимого,

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №360 від 21.12.2023 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника другого розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини.

Відповідно до ч. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511), посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Так, перебуваючи у с. Гиріне Сумського району Сумської області на початку лютого 2024, ОСОБА_4 не маючи посвідчення водія, достовірно знаючи, що для отримання посвідчення водія необхідно пройти підготовку та скласти теоретичний і практичний іспит, діючи всупереч встановленому порядку, з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами із категоріями «В» з метою подальшого його використання, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його використання, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, з власного телефону зайшов в один із месенджерів де знайшов сторінку з виготовлення водійських посвідчень, в якій вів переписку із невідомою особою щодо вирішення питання придбання водійського посвідчення. ОСОБА_4 вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надав свою фотографію та зразок свого підпису, а також надав свої особисті анкетні дані, таким чином, надав допомогу у виготовленні завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами із категорією «В».

В подальшому, орієнтовно 16 лютого 2024, перебуваючи у відділенні Нової Пошти № 1, яке розташоване по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 отримав поштовою посилкою від невстановленої в ході досудового розслідування особи завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме - водійське посвідчення серійний номер НОМЕР_2 , на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_3 , дата видачі - 01.12.2023, дата закінчення строку дії - 01.12.2025 за яке сплатив невідомій особі грошові кошти у сумі 8500 грн. шляхом оплати накладним платежем у поштовому відділенні.

ОСОБА_4 будучи співучасником у формі пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і надає права, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою безпідставного отримання права керувати транспортними засобами зберігав та використовував завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на його ім`я.

Так, 22.02.2024 о 17 год. 55 хв. нарядом СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області по вулиці Сумській, у м. Білопілля, навпроти магазину «Універмаг» був зупинений автомобіль марки «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вимогу працівників поліції відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.1, 2.4 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ОСОБА_6 пред`явити свідоцтво про реєстрацію автомобіля та посвідчення водія, на підставі яких останній здійснював рух на зазначеному транспортному засобі, ОСОБА_4 знаючи про те, що навчання він не проходив, спеціальні іспити щодо отримання посвідчення водія не здавав, усвідомлюючи, що право на керування даним транспортним засобом у встановленому законом порядку не набув, та те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи його настання, з метою введення в оману працівників поліції щодо наявності у нього права керування транспортним засобом пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 01.12.2023 на його ім`я ТСЦ 4649, з ознаками підробки.

Відповідно до висновку експерта від 27.02.2024 № CE-19/119-24/3098-ДД за результатами проведеної судової технічної експертизи документів бланк посвідчення водія серійний номер НОМЕР_5 , виданого на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_3 , дата видачі - 01.12.2023, дата закінчення строку дії - 01.12.2025, не відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території країни-виробника - України.

Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, зокрема пояснив, що перебуваючи у с. Гиріне Сумського району Сумської області на початку лютого 2024, він не маючи посвідчення водія, знаючи, що для отримання посвідчення водія необхідно пройти підготовку та скласти іспит, з власного телефону зайшов в один із месенджерів, де знайшов сторінку з виготовлення водійських посвідчень, в якій вів переписку із невідомою особою щодо вирішення питання придбання водійського посвідчення, надав свою фотографію та зразок свого підпису, а також надав свої особисті анкетні дані. В подальшому, в лютому 2024, перебуваючи у відділенні Нової Пошти в м. Білопілля, він отримав поштовою посилкою від невстановленої особи водійське посвідчення на своє ім"я, за яке сплатив невідомій особі грошові кошти у сумі 8500 грн. шляхом оплати накладним платежем у поштовому відділенні. 22.02.2024 вечером був зупинений нарядом поліції під час керування автомобілем марки «ВАЗ 21053» та пред"явив на вимогу працівників поліції підроблене посвідчення водія видане на його ім"я. У вчиненому розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 5 тс. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто здійснення пособництва в підробленні офіційного документа та використання завідомо підробленого офіційного документа.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Згідно із статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує визначені пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, передбачені ст. 66 КК України, якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, у судовому засіданні не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, зокрема те, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не особа з інвалідністю, є військовослужбовцем (а. с. 52-62 ).

Таким чином, беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи зазначені вище обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд дійшов висновку, що за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, із врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, необхідно призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу на користь держави.

Призначення обвинуваченому зазначеного покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

В ході досудового розслідування проводилась судова технічна експертиза, загальна вартість якої становить 3029,12 грн. (а. с. 51). Відповідно до ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України (а. с. 48).

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 26.02.2024 накладено арешт на майно, який необхідно скасувати, оскільки необхідність у ньому відпала (а. с. 49-50 ).

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень,

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп. процесуальних витрат.

Скасувати арешт, накладений 26.02.2024 ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області на водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , категорії В, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: водійське посвідчення серії НОМЕР_2 , категорії В, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000025.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя