Справа № 372/3853/24
Провадження 1-кс-1076/24
ухвала

Іменем України

19 серпня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2024 року власник майна ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт з автомобіля марки Audi модель E-TRON д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні №0001308 від 07.07.2024, заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження, та тимчасово зберігати транспортні засоби на території майданчика тимчасового затримання транспортних засобів за адресою АДРЕСА_1 . Обгартовуючи клопотання зазначила, що на даний час у існуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, оскільки за призначеними слідчим СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001308 експертизами її автомобіль уже оглянуто відповідними спеціалістами експертами, а будь-які подальші слідчі дії чи необхідні заходи в інтересах досудового розслідування, за участі, чи, з використанням цього автомобіля, виконуватись не будуть. Крім того також зазначила, що це є єдиний її автомобіль та є електрокаром, тобто засобом підвищеної напруги, який зазнав пошкоджень від зіткнення, та його тривале зберігання без зарядження елементу живлення, можуть негативно вплинути на технічний стан автомобіля чи призвести до його поломок , чи непридатності, які безпосередньо не пов`язані з ДТП. Слідчий та прокурор у відповідь на її заяви не заперечила проти скасування арешту з належного її майна. У зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним клопотанням.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вимог клопотання про скасування арешту майна не заперечив.

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

Вислухавши власника майна, який підтримав вимоги клопотання, думку прокурора, який не заперечив проти вимог клопотання, перевіривши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи клопотання власниця майна ОСОБА_4 посилається на те, що на даний час у існуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, оскільки за призначеними слідчим СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001308 експертизами її автомобіль уже оглянуто відповідними спеціалістами експертами, а будь-які подальші слідчі дії чи необхідні заходи в інтересах досудового розслідування, за участі, чи, з використанням цього автомобіля, виконуватись не будуть. Крім того також зазначила, що це є єдиний її автомобіль та є електрокаром, тобто засобом підвищеної напруги, який зазнав пошкоджень від зіткнення, та його тривале зберігання без зарядження елементу живлення, можуть негативно вплинути на технічний стан автомобіля чи призвести до його поломок , чи непридатності, які безпосередньо не пов`язані з ДТП. У зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним клопотанням.

З наданих слідчому судді під час розгляду справи доказів вбачається, що слідчим відділом Обухівського районного управління поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001308 від 07.07.2024 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.07.2024 близько 15 год. на автодорозі Н-01 сполученням Київ-Знам`янка (26 км 35 м.) в межах регульованого перехрестя вул. Боровкова та Дніпровського шосе в с. Підгірці Обухівського району Київської області, під час якої відбулось зіткнення мотоцикла Yата?а модель Трасет 900GT д.н.3. НОМЕР_2 з передньою правою частиною автомобіля Audi модель E-Tron Д.Н.З. НОМЕР_3 ?В, який є моєю власністю, та, яким, на момент цієї пригоди на законних підставах керував водій ОСОБА_6 .

При проведенні першочергових слідчих дій вилучено з місця ДТП транспортні засоби, у тому числі автомобіль Audi модель Е-Тгоп д.н.з. НОМЕР_3 ?В та свідоцтво про його реєстрацію, який направлено на майданчик тимчасового утримання в АДРЕСА_1 ).

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 11.07.2024 у справі № 372/3853/24 (провадження 1-кс-874/24) у зазначеному кримінальному провадженні задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на транспортний засіб марки Audi модель E-Tron д.н.з. НОМЕР_3 ?В чорного кольору та визначено місце його зберігання на території майданчика тимчасового утримання ТЗ в АДРЕСА_1 ).

Як вбачається з вказаного рішення суду основною підставою задоволення клопотання прокурора про арешт майна являлась необхідність, відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України провести огляд Т3 із залученням спеціалістів з метою вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапису, складання планів і схем, виготовлення графічних зображень оглянутого місця чи окремих речей, виготовлення відбитків та зліпків, огляду і вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження, зважаючи саме на те, що транспортні засоби автомобіль Audi модель E-TRON, д.н.з. НОМЕР_4 та мотоцикл ?ата?а модель Tracer 900GT, д.н.з. НОМЕР_2 , зберегли на собі сліди, які відображають наслідки події та є об`єктами, які зберегли на собі сліди та відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та, відповідно є необхідними для проведення експертних досліджень.

Слідчий Обухівського РУ поліції ОСОБА_5 інформував про те, що по провадженню №0001308 уже оглянуті та досліджені ТЗ експертами, а будь-які заходи з ними проводитись не будуть. (Слідчий повідомив, що у справі за відомостями про циклічність роботи світлофорів призначена та проводиться експертиза, у якій ТЗ досліджуватися не будуть, а тому заперечень про скасування накладеного судом на них арешту у нього немає.

Аналогічно, на клопотання ОСОБА_4 прокурором ОСОБА_7 надано відповідь від 09.08.2024 щодо проведення слідчих дій чи вирішення питання про повернення ТЗ, за відсутності потреби під час розслідування у ньому, погодила, що для вирішення питання про скасування арешту з мого ТЗ їй необхідно звернутися до Обухівського районного суду.

ОСОБА_4 є власницею автомобіля Audi E-Tron д.н.з. НОМЕР_3 ?В, VIN НОМЕР_5 , що підтверджується свідоцтвом про його реєстрацію НОМЕР_6 .

Таким чином, оскільки станом на час розгляду даного клопотання відпала потреба в арешті майна, яке належить ОСОБА_4 , вважаю, клопотання таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 170 ч. 1,2,6 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено,

Слідчим відділом Обухівського районного управління поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001308 від 07.07.2024 за фактом дорожньо-транспортної пригоди

При проведенні першочергових слідчих дій вилучено з місця ДТП транспортні засоби, у тому числі автомобіль Audi модель Е-Тгоп д.н.з. НОМЕР_3 ?В та свідоцтво про його реєстрацію, який направлено на майданчик тимчасового утримання в АДРЕСА_1 ).

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 11.07.2024 у справі № 372/3853/24 (провадження 1-кс-874/24) у зазначеному кримінальному провадженні задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на транспортний засіб марки Audi модель E-Tron д.н.з. НОМЕР_3 ?В чорного кольору та визначено місце його зберігання на території майданчика тимчасового утримання ТЗ в АДРЕСА_1 ).

Слідчий Обухівського РУ поліції ОСОБА_5 інформував про те, що по провадженню №0001308 уже оглянуті та досліджені ТЗ експертами, а будь-які заходи з ними проводитись не будуть. (Слідчий повідомив, що у справі за відомостями про циклічність роботи світлофорів призначена та проводиться експертиза, у якій ТЗ досліджуватися не будуть, а тому заперечень про скасування накладеного судом на них арешту у нього немає.

Аналогічно, на клопотання ОСОБА_4 прокурором ОСОБА_7 надано відповідь від 09.08.2024 щодо проведення слідчих дій чи вирішення питання про повернення ТЗ, за відсутності потреби під час розслідування у ньому, погодила, що для вирішення питання про скасування арешту з мого ТЗ їй необхідно звернутися до Обухівського районного суду.

Описані вище доводи власника майна під час розгляду справи слідчим та прокурором не спростовано, досліджені слідчим суддею докази, додані до клопотання також не містять доказів, які б вказували на обставини, що спростовували твердження власника майна.

На даний час відсутні підстави для арешту вищезазначеного майна, оскільки з ним проведено усі необхідні слідчі дії, воно не містить на собі ознак злочину та інформації яка в подальшому може бути використана для збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів провадження вбачається, що накладення арешту на вказане майно не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.п. 10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Згідно ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В межах цього клопотання слідчому судді подано докази, які вказують на те, що в подальшому існуванні заходів забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Є доцільним звернення до основоположних принципів законності, верховенства права та недоторканності права власності, які вимагають вирішення питання про скасування арешту майна і поновлення права власності особи, яке обмежується в даному випадку без достатніх підстав.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, право власності підлягає захисту, що закріплено міжнародними стандартами та усталеною практикою, яка закріплена в численних Рішеннях Європейського суду з прав людини з цих підстав.

Так, у відповідності до норм КПК України учасникам кримінального провадження, власникам тимчасово вилученого майна та іншим особам надано право на звернення до слідчого судді у відповідності до вимог ст. 174 КПК України, яким передбачено право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, у відповідності до ст.303 КПК України на дії та бездіяльність слідчих, прокурорів.

При цьому зазначеними нормами визначені підстави та право на звернення до слідчого судді. З іншими видами скарг сторони можуть звернутись у підготовчому судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Такий спосіб захисту як звернення до суду із клопотанням під час підготовчого судового засідання є тривалим у часі, з огляду на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває та не завершене,і у слідства є необхідність у проведенні ряду слідчих дій.

Закріплення у КПК права потерпілого та інших осіб на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК втілює міжнародно-правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Зокрема, у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно н було свавільним.

У справі «Кудла проти Польщі» від 26.10.2000 суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюється до порушення ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимогами якої передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ураховуючи практику ЕСПЛ, положення КПК, можна визначити, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінальної справи, проведення процесуальної дії або винесення процесуального рішення, який достатній для надання своєчасного судового захисту порушених прав, свобод і інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Право особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Стаття 55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із цього приводу Конституційний Суд України у рішенні від 25.12.1997 №9-зп у справі за зверненням жителів м. Жовті Води зазначив, що суд не може відмовити у правосудді, якщо ущемляються права і свободи громадян, інакше це було б порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст.64 Конституції України не може бути обмежене.

Положеннями ч.2 ст.8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як вбачається зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Bellet v. France» ЄСПЛ зазначив, що ст.6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд із огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Достатніх правових і фактичних підстав для подальшого втручання у права власника саме в межах і для потреб цього кримінального провадження не вбачається.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.2 ст.131 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду клопотання слідчим, дізнавачем чи прокурором, не було доведено достатності підстав для подальшого існування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Вважаю, що під час розгляду справи доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, що вказує на можливість скасування арешту.

Достатніх правових та фактичних підстав для відмови у задоволенні клопотання не вбачається.

За таких обставин, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 7-9, 98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати накладений у кримінальному провадженні № 0001308 від 07.07.2024 року ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 11 липня 2024 року (справа № 372/3853/24, провадження 1-кс-874/24) арешт майна, а саме автомобіля марки Audi модель E-TRON д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Виконання ухвали та здійснення інформування заінтересованих осіб доручити слідчому, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001308 від 07.07.2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1