Провадження 1-в/193/295/24
У Х В А Л А

іменем України

05 серпня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали подання начальника Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_2 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали вищевказаного подання, згідно вимог якого просить суд звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді громадських робіт на підставі ст. 80 КК України.

В обгрунтування подання вказав, що вироком від 23.06.2020 Якиміського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України до штрафу у розмірі 2550 грн. Вказаний вирок набрав законної сили 24.07.2020.

В подальшому у зв`язку із невиконанням покарання, ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 09.11.2021 за поданням пробації здійснено заміну покарання із несплаченого штрафу на громадські роботи тривалістю 150 годин.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2022 за поданням ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" визначено, що штраф призначений вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 27.06.2020 виконувати окремо.

На даний час ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком від 21.04.2021 Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років і 3 місяці, з 29.08.2020.

За час який минув з моменту взяття ОСОБА_3 під варту останній кримінальних проступків і злочинів не скоював, покарання у вигляді виконання громадських робіт за ухвалою суду від 09.11.2021 не виконано, враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, просить суд звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за невиконання покарання за вироком Якиміського районного суду Запорізької області від 23.06.2020, яка полягала у несплаті призначеного штрафу у розмірі 2550 грн., ухвалою Якиміського районного суду Запорізької області від 09.11.2021 здійснено заміну покарання, несплаченого штрафу на виконання ним громадських робіт у кількості 150 годин.

Замінене покарання засудженим ОСОБА_3 не виконано з огляду на перебування його у слідчому ізоляторі у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження порушеного відносно нього. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.04.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років і 3 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 22.05.2021. Призначене покарання засуджений відбуває у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)».

З огляду на те, що мається невиконане покарання у вигляді виконання громадських робіт, яке було змінено ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 09.11.2021, до Софіївського районного суду Дніпропетровської області, (тобто за місцем відбування покарання за вироком від 21.04.2021), звернулась адміністрація ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» з поданням, згідно якого просила суд призначити остаточне покарання за наявності кількох вироків.

За результатами розгляду подання за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 28.01.2022 було задоволено та здійснено призначення покарання з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2021 року більш суворим, призначеним вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2021 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`ять) років і 3 (три) місяці позбавлення волі.

Водночас судом визначено, що призначене за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2020 року покарання у вигляді штрафу, у розмірі 2550 гривень, згідно положень ст. 72 КК України, виконувати окремо.

На даний час перебіг строку давності за ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 09.11.2021 не переривався, засуджений нового злочину не вчиняв, з моменту набрання чинності засудженим ОСОБА_3 минуло два роки.

Питання щодо територіальної підсудності розгляду клопотання/подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - не врегульовано ні в ст. 80 КК України, ні в ст. 537, 539 КПК України, якими визначено процесуальний порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, до яких належать, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя. З урахуванням вказаного, вважаю, що в поданні орган пробації порушує питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, тому за аналогією має вирішуватись відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 та п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України.

Так, згідно п. 14 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

В своєму поданні, орган пробації, також посилається на п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що дане подання не підсудне Софіївському районному суду Дніпропетровської області, оскільки вирок від 23.06.2020 ухвалений Якимівським районним судом Запорізької області за яким призначено покарання у вигляді сплати штрафу, який в подальшому був змінений на виконання ним громадських робіт.

Проте, оскільки вказаний суд не здійснює правосуддя у зв`язку з тимчасовою окупацію частини Запорізької області, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ цього суду на Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

З огляду на викладене, суддя вважає, що вирішення питання щодо звільнення засудженого від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, за яким засудженому було призначено покарання у вигляді штрафу, який в подальшому був змінений на громадські роботи, повинно вирішуватись судом, який ухвалив вирок, зокрема Якимівським районним судом Запорізької області, підсудність справ якого у зв`язку із тимчасовою окупацією Запорізької області передано до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, а тому подання слід повернути без розгляду Чугуївському РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області для подання до належного суду.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Подання начальника Чугуївського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, - повернути без розгляду для подання до належного суду, - Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1