справа № 208/9338/24
№ провадження 1-кс/208/1570/24
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),,

захисника ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за № 0000471 від 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0000471 від 12.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. На підставі ч.3 ст.183, п.2 ч.5 ст.183 КПК України визначити розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 12.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця Збройних Сил України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Згідно ст. 24 ч. 1 п. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_5 обізнаний з діючим законодавством щодо заборони носіння, зберігання, придбання та збуту вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, положень наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, всупереч зазначених вимог законодавства, вчинив злочини проти громадської безпеки за наступних обставин:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, направленим на придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 02.08.2024, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав ручну нарізну бойову вогнепальну зброю, а саме автомат Калашникова «АКМ» з серійним номером « НОМЕР_1 » 1960 р.н., калібру 7,62мм., який діючи умисно, приніс та незаконно зберігав в невстановленому під час досудового розслідування місці без передбаченого законом дозволу з метою подальшого збуту.

Так, 02.08.2024, приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 маючи злочинний намір направлений на незаконний збут ручної нарізної бойової вогнепальної зброї, а саме автомата Калашникова «АКМ» з серійним номером « НОМЕР_1 » 1960 р.н., калібру 7,62мм., зустрівся за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 з «оперативним покупцем» діючим під контролем правоохоронних органів ОСОБА_9 з яким домовився про продаж ручної нарізної бойової вогнепальної зброї, а саме автомата Калашникова «АКМ» з серійним номером « НОМЕР_1 » 1960 р.н., калібру 7,62мм. на території м. Костянтинівка Донецької області.

Цього ж дня, а саме 02.08.2024, приблизно о 23 год. 50 хв. ОСОБА_5 діючи умисно з корисних мотивів, продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконний збут ручної нарізної бойової вогнепальної зброї, а саме автомата Калашникова «АКМ» з серійним номером « НОМЕР_1 » 1960 р.н., калібру 7,62мм., переніс вищевказану вогнепальну зброю до місця свого мешкання, а саме до адреси: АДРЕСА_3 , та у дворі вищевказаного будинку, зустрівся з «оперативним покупцем», який діє під контролем правоохоронних органів ОСОБА_9 , якому під час особистої зустрічі діючи умисно за грошову винагороду у розмірі 25000 гривень незаконно збув ручну нарізну бойову вогнепальну зброї, а саме автомата Калашникова «АКМ» з серійним номером « НОМЕР_1 » 1960 р.н., калібру 7,62мм.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, направленим на придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу та реалізуючи вказаний умисел, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 10.09.2024, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав ручну нарізну бойову вогнепальну зброю, а саме автомат НОМЕР_2 , набої калібру 5,45мм. у кількості 30 одиниць, набої калібру 7,62мм. у кількості 27 одиниць та запал типу УЗРГМ, які діючи умисно, приніс та незаконно зберігав в невстановленому під час досудового розслідування місці без передбаченого законом дозволу з метою подальшого збуту.

Так, 10.09.2024, приблизно о 13 год. хв. ОСОБА_5 маючи злочинний намір направлений на незаконний збут ручної нарізної бойової вогнепальної зброї, а саме автомата НОМЕР_2 , набоїв калібру 5,45мм. у кількості 30 одиниць, набоїв калібру 7,62мм. у кількості 27 одиниць та запалу типу УЗРГМ, під час спілкування за допомогою мобільного додатку «Telegram» домовився з «оперативним покупцем» діючим під контролем правоохоронних органів ОСОБА_9 про продаж ручної нарізної бойової вогнепальної зброї, а саме автомата АК 74, набоїв калібру 5,45мм. у кількості 30 одиниць, набоїв калібру 7,62мм. у кількості 27 одиниць та запалу типу УЗРГМ на території м. Краматорська Донецької області.

Цього ж дня, а саме 10.09.2024 о період часу з 17 год. 13 хв. по 17 год. 29 хв. «оперативний покупець» - ОСОБА_9 знаходячись в м. Краматорську Донецької області за допомогою терміналів перерахував на номер банківської картки НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк», який йому повідомив ОСОБА_5 під час спілкування за допомогою мобільного додатку «Telegram», грошові кошти в сумі 15000 грн. з метою подальшого придбання ручної нарізної бойової вогнепальної зброї, а саме автомата АК 74, набоїв калібру 5,45мм. у кількості 30 одиниць, набоїв калібру 7,62мм. у кількості 27 одиниць та запалу типу УЗРГМ.

У свою чергу ОСОБА_5 10.09.2024, приблизно о 18 год. 00 хв. діючи умисно з корисних мотивів, продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконний збут ручної нарізної бойової вогнепальної зброї, а саме автомата НОМЕР_2 , набоїв калібру 5,45мм. у кількості 30 одиниць, набоїв калібру 7,62мм. у кількості 27 одиниць та запалу типу УЗРГМ,переніс вищевказану вогнепальну зброю та боєприпаси до свого автомобіля «УАЗ», який знаходився поручь з його місцем мешкання, а саме біля будинку АДРЕСА_2 та біля вищевказаного автомобіля зустрівся з «оперативним покупцем», який діє під контролем правоохоронних органів ОСОБА_9 , якому під час особистої зустрічі діючи умисно за грошову винагороду у розмірі 10000 гривень незаконно збув автомат АК 74, набої калібру 5,45мм. у кількості 30 одиниць, набої калібру 7,62мм. у кількості 27 одиниць та запал типу УЗРГМ.

Таким чином, ОСОБА_5 за грошову винагороду у загальній сумі 25000 гривень незаконно збув ручну нарізну бойову вогнепальну зброю, а саме автомата АК 74, набої калібру 5,45мм. у кількості 30 одиниць, набої калібру 7,62мм. у кількості 27 одиниць та запал типу УЗРГМ «оперативному покупцю» - ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання та збут бойової вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

11 вересня 2024 року у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином останній повідомлений про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюванийз метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись::

переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що військовослужбовець ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваним винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

Також не можна лишати поза увагою той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 як особа, яка знаходилася в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний українець володіє інформацією щодо місць проходу на територію, тимчасово непідконтрольну органам державної влади України, і може використати дану інформацію для переховування на вказаній території з метою ухиляння від покарання у разі доведеності його вини.

- незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження буде знати повні анкетні дані допитаних осіб та їх місце мешкання, у зв`язку з чим з метою уникнути покарання за скоєний злочин, підозрюваний може шляхом вмовлянь або погроз впливати на них з метою схилення їх надати вигідні для себе показання.

Наявність цього ризику зумовлена тим, що підозрюваний має мотив та можливість внаслідок підтримання дружніх стосунків зі свідками, вплинути на їх свідчення. Вказані свідки надали вичерпні покази з приводу обставин вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, у зв`язку з чим їх покази є основоположними для доведення винуватості останнього перед судом. Однак, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості перед судом, може почати спроби незаконного впливу на свідків, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання. З огляду на положення ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань судом), судом будуть братись до уваги саме ті покази, які свідки нададуть безпосередньо суду, а не слідчому на стадії досудового розслідування. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухиляння від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний вчиняючи збут вогнепальної зброї, в умовах воєнного стану, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»).

Особлива суспільна небезпека імовірного злочину полягає у тому, що він вчиняється в умовах дії «воєнного стану в Україні». За таких обставин особисте збагачення злочинним шляхом є неприпустимим та особливо цинічним.

Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

На думку органу досудового розслідування та прокурора, інший будь-який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та знизити ризики, які є актуальними.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які за своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_5 в ході розгляду клопотання провину не визнав. Пояснив, що підозра є необґрунтованою, оскільки він дійсно є військовослужбовцем, але не здійснював збут зброї. Щодо ризиків, наведених слідчим і прокурором, зазначив, що, не має наміру вичняти дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки він вже давно перебуває в лавах ЗСУ, також має родину, дружину та двох дітей, батьків, які є пенсіонерами. А тому просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід як то домашній арешт, так як за місцем його проживання його батьків у Харківській області смт.Безлюдівка, він може бути на цілодобовому домашньому арешті.

Захисник підозрюваного вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, так як прокурором і слідчим не доведено заявлені ризики, а все перелічене прокурором на обгрунтування ризиків, грунтується на припущеннях. Тим більш ОСОБА_5 є учасником бойових дій, має бойові нагороди, є особою, раніше не судимою, має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні двох дітей, та жінку матір дітей. А тому до підозрюваного доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також захисник зауважив, що у випадку обрання судом альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигладяі застави, просить визначити розмір застави не у її максимальному розмірі, оскільки його підзахисний має на утриманні двох малолітніх дітей та жінку, яким переводить більшу частину своєї заробітної плати.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 11 вересня 2024 року ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та того ж дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000471 від 12.07.2024 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- Протоколом огляду від 02.08.2024, згідно якого були оглянуті грошові кошти у сумі 250000грн., які вручені «оперативному покупцю» ОСОБА_9 ;

- Протоколом огляду від 02.08.2024, згідно якого у «оперативного покупця» ОСОБА_9 вилучено нарізну бойову вогнепальну зброї, а саме автомата Калашникова «АКМ» з серійним номером « НОМЕР_1 » 1960 р.н., калібру 7,62мм.;

- Висновком судової експертизи зброї за № НОМЕР_4 19/105-24/5420-БЛ від 16.08.2024 згідно якого слідує, що автомат наданий на дослідження, є нарізну бойову вогнепальну зброї, а саме автомата Калашникова «АКМ» з серійним номером « НОМЕР_1 » 1960 р.н., калібру 7,62мм.;

- Протоколом допиту у якості свідка «оперативного покупця» ОСОБА_9 від 20.08.2024, який вказав, що 02.08.2024 під час особистої зустрічі із ОСОБА_5 в м. Костянтинівка він придбав у останньої за грошові кошти у сумі 25000грн. автомат системи ОСОБА_10 ;

- Протоколом впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 16.08.2024, який впізнав ОСОБА_5 як особу, яка причетна до скоєння вказаного злочину;

- Протоколами допитів у якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вказали, що 02.08.2024 були залучені у якості понятих під час здійснення «оперативної закупки» за участю свідка ОСОБА_9 ;

- Протоколом огляду від 10.09.2024, згідно якого були оглянуті грошові кошти у сумі 250000грн., які вручені «оперативному покупцю» ОСОБА_9 ;

- Протоколом огляду від 10.09.2024, згідно якого у «оперативного покупця» ОСОБА_9 вилучено автомат АК 74, набої калібру 5,45мм. у кількості 30 одиниць, набої калібру 7,62мм. у кількості 27 одиниць та запал типу УЗРГМ;

- Протоколом допиту у якості свідка «оперативного покупця» ОСОБА_9 від 11.09.2024, який вказав, що 10.09.2024 під час особистої зустрічі із ОСОБА_5 в м. Краматорску він придбав у останньої за грошові кошти у сумі 25000грн. автомат АК 74, набої калібру 5,45мм. у кількості 30 одиниць, набої калібру 7,62мм. у кількості 27 одиниць та запал типу УЗРГМ;

- Протоколами допитів у якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які вказали, що 02.08.2024 були залучені у якості понятих під час здійснення «оперативної закупки» за участю свідка ОСОБА_9 ;

- Протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 у ході якого вилучено: запали типу УЗРГМ(6од); запал УЗРГМ-2(1од); запал AF11(1од); запал M213(2од), РПГ типу RPG75M(1од); РПГ M72LAW(1од); набої 7,62мм(320шт); набої 9мм(4шт); набої 12,7мм(1шт); набої 5,45мм(30шт); пістолет Макарова; автомат АКМ; кулемет РПК, речовину рослинного походження;

- Речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, яке згідно до санкції ч. 1 ст.263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення полі від 3 до 7 років, тобто реальне покарання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує як позицію прокурора і слідчого, які посилалися на те, що жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам, так і позицію захисту щодо характеризуючих даних на особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, соціальних зв`язків, та заявлення як альтернативи застосування цілодобового домашнього арешту.

Але важливим є те, що у разі застосування заявленого альтернативного запобіжного заходу є необхідним встановлення кола осіб, з якими підозрюваний проживає, їх бажання утримувати та піклуватися ним під час знаходження цілодобового домашнього арешту, у разі його застосування. Натомість стороною захисту не підтверджено ні склад сім`ї підозрюваного ОСОБА_5 , так і факт його проживання за місцем проживання його батьків, та взяття останніх на себе зобов`язань щодо його утримання, у разі застосування такого запобіжного заходу, про яких просить сторона захисту.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії. Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Посилання ОСОБА_5 на необґрунтованість підозри, як зазначено вище, спростовано прокурором та слідчим в ході розгляду клопотання, а тому оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Посилання сторони захисту щодо не доведення прокурором та слідчим заявлених ризиківпередбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливості перебування підозрюваного на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, а саме домашньому арешті, передбачає наявність можливості проживати за певною адресою підозрюваного, але як встановлено під час розгляду клопотання, осіб які б заявили намір про його утримання під час перебування на домашньому арешті стороною захисту не підтверджено, що виключає необхідність покладення такого обов`язку на осіб, які не надали такої згоди, а також виключає можливість забезпечення перебування підозрюваного на цілодобовому домашньому арешті своїх життєвих потреб (придбання їжі, ліків, тощо).

Також слідчий суддя бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доходячи до висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

При цьому слідчий суддя враховує і те, що в судове засідання не було надано доказів того, що застосування будь якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також, слідчий суддя, враховуючи характеризуючи данні на підозрюваного, вважає доведеними ризики, заявлені прокурором, як можливість переховування від органу досудового розслідування та/або суду, враховуючи те, що підозрюваний, як особа, яка знаходилася в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний українець володіє інформацією щодо місць проходу на територію, тимчасово непідконтрольну органам державної влади України, так і можливого впливу на свідків, так як їх покази під час розгляду кримінального провадження сприймаються судом безпосередньо. Не виключений і ризик продовження своєї злочинної діяльності підозрюваним та перешкоджаня кримінальному провадженню іншим чином .

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням особи підозрюваного, обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 1 ст. 263 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що дорівнює 3028* 60 = 181 680 гривень 00 копійок, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, застава здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, --

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково

Застосувати в межах кримінального провадження №0000471 від 12.07.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ,строком до 09 листопада 2024 року включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_5 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, після внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені п. п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 09 листопада 2024 року включно, а саме:

1)своєчасно прибувати за першою вимогою до слідчих слідчої групи, прокурорів групи прокурорів, слідчого судді, суду в межах кримінального провадження №0000471 від 12.07.2024, залежно від стадії кримінального провадження;

2)не відлучатися за межі м. Краматорська Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)не спілкуватися зі свідками в даному кримінальному провадженні без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 13.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1