УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 551/1275/23

провадження № 51-4535 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 01 лютого 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року про закриття апеляційного провадження.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вирок суду першої інстанції щодо нього на підставі ст. 403 КПК України.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій не погоджувався з ухваленими щодо нього судовими рішеннями та порушував питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року його касаційну скаргу на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України було залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 цього Кодексу, та надано строк для усунення недоліків.

При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

В ухвалі Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року йшлося про те, що відповідно до положень ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначаються, серед іншого, судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

У цьому ж судовому рішенні було вказано, що згідно з частинами 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, які є підставою для їх скасування чи зміни, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує належного вмотивування.

У межах наданого строку засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до Суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі, не усунув.

Зокрема, засуджений оскаржує вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 01 лютого 2024 року щодо нього, який не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції, зважаючи на те, що він у апеляційному порядку не переглядався, на що скаржнику також було вказано в ухвалі Верховного Суду.

Що стосується ухвали про закриття апеляційного провадження, то засуджений, як і минулого разу, не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при ухваленні цього судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для його зміни чи скасування.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

До того ж касаційна скарга знову не містить чітких вимог, які б узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

З огляду на те, що засудженим не були виконані вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.

Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 01 лютого 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року про закриття апеляційного провадження з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3