Справа № 346/5175/24
Провадження № 1-кс/346/1039/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого лейтенанта поліції СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Коломийської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000587, внесеному до ЄРДР 16.08.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , одруженого, працює вчителем трудового навчання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

вказане клопотання відповідає вимогам ст. 181, 184 КПК України.

Слідчий зазначає про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Така підозра підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Слідчий обґрунтовує вказане клопотання тим, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що на території України із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого продовжено по даний час, у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду.

З цією метою, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спільно з ОСОБА_7 , діючи спільно та з єдиною метою, підшукували осіб з числа громадян України, яким було відомо про тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України. Зокрема, жителя міста Коломия, Івано-Франківської області ОСОБА_8 , який на виконання порад та вказівок ОСОБА_7 23.09.2024 о 21 год. 00 хв. прибув на АДРЕСА_3 . Під час особистої зустрічі ОСОБА_7 з громадянином ОСОБА_8 обумовлювали порядок незаконного переправлення його через державний кордон України поза пунктами пропуску, а також ОСОБА_7 за організацію ним незаконного переправлення через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками і наданням ОСОБА_5 засобів для такого переправлення, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США.

Після чого, за вказівкою ОСОБА_7 , останні наступного дня, тобто 24 вересня 2024 року біля 04.30 год. мали повторно зустрітися в м. Коломия та виїжджати на автомобілі під його керуванням у прикордонну зону, а саме у Вижницький район, Чернівецької області, на місце, яке 23.09.2024 року ОСОБА_7 вказав ОСОБА_5 , а також куди ОСОБА_5 , не знаючи про затримання ОСОБА_7 працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України, реалізуючи їхній спільний умисел, спрямований на незаконне переправлення особи через державний кордон України за грошову винагороду, 24.09.2024 надав засіб для незаконного переправлення (мотоцикл), на якому громадянина ОСОБА_8 мали доставити до місця, звідки ОСОБА_8 в пішому порядку, на виконання вказівок ОСОБА_5 , повинен був незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, за що ОСОБА_5 мав отримати від ОСОБА_7 частину грошових коштів в сумі 8000 доларів США.

Тому слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього таких обов`язків: прибуття до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатись з постійного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 і з 22.00 год. до 06.00 год. кожної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вказують, що даний запобіжний захід зможе забезпечити запобігти ризикам, на які вказує прокурор.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Як встановлено ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

18.10.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, не судимого, на утриманні нікого не має, депутатом не обирався, з вищою освітою, працює на посаді вчителя інформатики у АДРЕСА_4 повідомлено про підозру у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, за попередньою змовою групою осіб, вчинені з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів слідчий суддя вважає, що підозра у інкримінованому злочині є достатньо обгрунтованою.

Зокрема, про це свідчать досліджені в судовому засіданні: протокол обшуку в житлі підозрюваного ОСОБА_5 від 24.09.2024, протокол огляду речей та документів від 30.09.2024 року, в якому зафіксовано результати огляду речей, вилучених під час обшуку в житлі підозрюваного ОСОБА_5 , протокол допиту свідка, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 .

Враховуючи обґрунтованість підозри, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено також наявність ризиків, про які зазначив слідчий. При цьому слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, який є несудимим, одружений, працевлаштований, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Про існування ризику, передбаченого п. 1, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить та обставина, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна та вона усвідомлює про можливість призначення такого покарання у разі доведення її вини у суді.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Про існування ризику, передбаченого п. 4, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свідчить та обставина, що підозрюваний ОСОБА_5 фактично проживає на території Чернівецької області, а тому може не являтись на слідчі, процесуальні дії, що слугуватиме затягуванню досудового розслідування, а в подальшому судового розгляду.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає, що застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, про яке просить сторона захисту чи особистої поруки буде недостатнім для запобігання ризикам та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Викладене свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки, тому вважаю, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а також в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (п.п.1,4).

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_5 до вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, умови його життя, вік, стан здоров`я.

Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, як домашній арешт.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не сприятиме в повній мірі дієвості кримінального провадження.

У відповідності до ч.6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України,-

У Х В А Л И В :

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 днів, тобто по 21.12.2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк по 21.12.2024 року включно наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду у провадженні чи на розгляді вякого знаходиться дане кримінальне провадження в якому він підозрюється, за кожною вимогою;

2) не відлучатися з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 06.00 год. кожної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування із свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід чи накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1