Справа № 464/6364/24
пр.№ 1-кс/464/1611/24
У Х В А Л А

про арешт майна

15 листопада 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 звернулася в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно. Обґрунтовує клопотання тим, що СВ ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 01.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді члена комісії, лікаря - невропатолога Сихівської міжрайонної МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи», будучи службовою особою, діючи з використанням службового становища, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою упою осіб, в умовах дії воєнного стану, сприяв в організації безперешкодного перетину державного кордону України особам чоловічої статі призовного віку, шляхом встановлення таким, на підставі фіктивної медичної документації, при відсутності об`єктивних підстав, групи інвалідності, що не відповідало їх реальному стану здоров`я та критеріям встановлення групи інвалідності, визначених вищевказаними нормативними актами. 14.11.2024 під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «іРhone». Вказаний телефон оглянуто та постановою від 14.11.2024 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Враховуючи те, що вказане вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, таке має суттєве значення для проведення досудового розслідування, а відтак виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно. Просить клопотання задовольнити у відсутності власника майна.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, просить здійснювати розгляд такого без її участі.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України суддя розглядає клопотання у відсутності власника майна. При цьому, відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 01.06.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. Останнє розпочате за фактом того, що відповідно до обставин, викладених у матеріалах УСБ України у Львівській області №62/44-386 від 30.05.2022 встановлено, що особа з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з числа медичних працівників здійснює організацію виготовлення документів, які надають підстави для виїзду за кордон особам призовного віку під час дії воєнного стану, а також службові особи одного з медичних закладів Львівської області в групі з невстановленими особами внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

З постанови про визнання речей речовими доказами від 14.11.2024 вбачається, що вказане вище майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою збереження майбутнього речового доказу, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. У разі повернення майна власникові (користувачеві) речові докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучене майно має важливе значення, зокрема, надасть можливість використати вказане майно як доказ у кримінальному провадженні, вилучене майно саме по собі або в сукупності з іншими речами та документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження майна до проведення необхідних слідчих дій, з урахуванням зазначених положень діючого КПК України дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на вказане вище майно.

Керуючись статтями 170, 171, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході обшуку 14.11.2024 квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone», який поміщено у спец пакет №CRI 1095638, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядженням вказаним майном з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

В порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1