ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваної ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2024 року про продовження строку дії покладених обовязків щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Нива Трудова, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої вищу освіту, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 17 років, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму:

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2024 року задоволено клопотання прокурора продовжено строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.09.2024 року включно

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора залишити без задоволення.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_7 та її захисники підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що слідчий суддя не вирішував питання в порядку ст. 194, 197 КПК України про застосування, продовження чи зміну запобіжного заходу, або застосування запобіжного заходу у вигляді застави чи відмову в застосуванні такого заходу, рішення за яким відповідно до ст. 309 КПК України може бути предметом апеляційного оскарження.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2024 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі п`ятиста п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 1 665 400 гривень.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15.07.2024 року ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2024 року скасовано та постановлено нову, якою застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 серпня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що визначений розмір застави було внесено та підозрювана звільнена з-під варти і на даний час до останньої застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Як видно з матеріалів справи, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням не про продовження запобіжного заходу або його зміну, а лише просив продовжити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Положення п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 309 КПК України передбачають, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, на те, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді лише продовжено строк дії раніше покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Слідчий суддя, продовжуючи термін обов`язків, фактично продовжив ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді застави, однак колегія суддів зважає на те, що положення ст. 309 КПК України не передбачають можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу даного виду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Вказане кореспондує правовій позиції Верховного Суду, викладеній колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04.12.2023 у справі № 932/3017/23, в якій суд зазначив, що відмова суду апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення, оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, та, з огляду на положення, передбачені ч. 6 ст. 9 КПК, не свідчить про порушення загальних засад кримінального провадження.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Апеляційний суд також зважає на позицію Верховного Суду, викладену в постанові №51-7299км18 від 27 лютого 2019 року, згідно із якою якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2024 року якою ОСОБА_7 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню.

Що стосується посилання сторони захисту, що слідчим суддею постановлено ухвалу, яка не передбачена Законом, а тому ухвала підлягає апеляційному оскарженню не є слушними, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника було відкрито помилково, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження.

Керуючись ст. ст 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2024 року про продовження строку дії покладених обовязків щодо, підозрюваної ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4