ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1235/24 Номер провадження 11-кп/814/1808/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисників обвинуваченихОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_11 і захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 04 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою під час судового провадження в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000196, 0002162, задоволено частково клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_9 у, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Макіївка Донецької обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому, та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Макіївка Донецької обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимому,

обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на них обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вирішено питання про запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 , щодо якого апеляційним судом постановлено ухвалу від 25 липня 2024 року.

В апеляційних скаргах:

прокурор ОСОБА_11 просить частково скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 04 липня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора, обрати ОСОБА_9 і ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначити їм у порядку ч.3 ст.183, абз.4 ч.5 ст.182 КПК України заставу 8 460 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 22 781 909 гривень, і покласти на них обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а в іншій частині ухвалу місцевого суду залишити без зміни;

захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 04 липня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, заслухала учасників судового провадження, обговорила питання можливості оскарження зазначеної вище ухвали місцевого суду, перевірила матеріали судового провадження та дійшла висновку про те, що апеляційне провадження щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_10 підлягає закриттю з огляду на таке.

Положеннями ч.1 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

На підставі ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з висновком щодо застосування норми права, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа №569/17036/18, провадження №51-598кмо19), якщо після відкриття апеляційного провадження чи призначення судового засідання буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого КПК України визначає, в яких випадках і які судові рішення суду першої інстанції підлягають перегляду в порядку апеляційної процедури.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків ст.394 КПК України; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому КПК України. Аналогічні положення відображено в ч.5 ст.331, ч.2 ст.395 КПК України.

Проте прокурор і захисник обвинуваченого ОСОБА_9 подали апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні клопотання прокурора про застосування ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання цим обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Оскарженння судового рішення місцевого суду, постановленого під час судового провадження, в зазначеній вище частині положеннями КПК України не передбачено, а тому воно в цій частині не підлягає перегляду апеляційним судом.

Водночас посилання прокурора в судовому засіданні апеляційної інстанції на можливість оскарження названої вище ухвали з посиланням на те, що за нею, зокрема, було застосовано ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, зокрема, ст.ст.176, 179, 183, 331, 392 КПК України та принципу індивідуалізації запобіжного заходу як заходу забезпечення кримінального провадження, а також не узгоджуються і з вимогами апеляційної скарги прокурора, в якій він порушив питання про скасуваня судового рішення першої інстанції лише щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та в іншій частині (щодо ОСОБА_13 ) просив залишити його без зміни.

За таких обставин, апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурора й захисника обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_10 належить закрити.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Закрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_11 і захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 04 липня 2024 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4