У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000321 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 червня 2024 року за ч. 2 ст. 307 КК України відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород, Закарпатської області, громадянин України, українець за національністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

встановив:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вказане клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000321 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 червня 2024 року за ч. 2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду № 308/15261/24 від 18 вересня 2024 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, а саме 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484 480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень.. Строк дії ухвали визначено до 11 листопада 2024 року включно.

Захисник ОСОБА_4 зазначає, що ризики, передбачені ст..177 КПК України, щодо ОСОБА_5 відсутні або мінімальні, також зазначає, що його цивільна дружинаВолинець ОСОБА_6 потребує постійного амбулаторного лікування з перебійним медикаментозним забезпеченням, яке безоплатно держава надати не може, крім того зазначає, що розмір застави визначений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу є непомірним для підозрюваного.

Сторона захисту вважає доцільним перегляд раніше обраного запобіжного заходу та врахування вказаних обставин при вирішенні питання зміни запобіжного заходу.

В судовому засіданні 28 жовтня 2024 року:

-прокурор відносно заявленого клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`які заперечив та просив відмовити, посилаючись на той факт, що обставини викладені захисником у клопотання були предметом розгляду під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею.

-захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби або особисте зобов`язання.

-підозрюваний ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

-ОСОБА_7 допитана в судовому засіданні в якості свідка, зазначила , що вона є мамою ОСОБА_5 , та зазначила, що останній має завхорюванння легень, та в Німеччині йому була зроблена операція і від потребує додаткових обстежень. Крмі того вказала, що визначений йому розмір застави є непомірним для неї.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши вказане клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду № 308/15261/24 від 18 вересня 2024 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, а саме 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 484 480 (чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень.. Строк дії ухвали визначено до 11 листопада 2024 року включно.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч.3 ст.176 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

На стадії досудового розслідування клопотання про зміну запобіжного заходу має передбачати виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть свідчити про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування і можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або спосіб його виконання. Такий висновок опосередковано ґрунтується на приписах ч.5 ст.201 КПК, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

У зв`язку з цим, реалізація права на звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим запобіжним заходом. Інститут зміни запобіжного заходу пов`язаний з виникненням нових обставин, які впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження.

Вирішуючи зазначене клопотання, слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, і положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжних заходів, та конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, як того вимагає ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Захисник в клопотанні та під час судового засідання, як на підставу для зміни запобіжного заходу зазначає, що відсутні докази наявності вини ОСОБА_5 , однак встановлені слідчим суддею обставини та ризики під час обрання запобіжного заходу, стороною захисту нічим не спростовані. Слідчий суддя констатує, що наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного, на які посилається сторона захисту, не можуть бути безумовними підставами для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки слідчому судді про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінального правопорушення, або продовжити злочинну діяльність.

Слідчому судді не надано жодних належних та допустимих доказів щодо тверджень про перебування ОСОБА_5 на лікуванні в Німеччині та перебування на його утриманні ОСОБА_8 .

Щодо заперечень сторони захисту, що визначений розмір застави не помірний для ОСОБА_5 , слідчий суддя вказує, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Враховуючи викладене раніше визначений слідчим суддею розмір застави відповідає вказаним критеріям.

Підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, досудове розслідування триває, заперечення сторони захисту не спростовують обставини викладені в ухвалі слідчого судді.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність нових підстав для зміни вже застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, а відтак, слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначеним раніше розміром застави.

Таким чином, підстав для зміни запобіжного заходу на даному етапі слідчий суддя не вбачає, а тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 200, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали було складено та оголошено 31.10.2024 року о 16.45 год.

Суддя ОСОБА_1