УХВАЛА

іменем України

04 грудня 2024 року місто Сколе

Слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

його представника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні суду, що по вул. Д. Галицького, 8, скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчої слідчого відділення Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.10.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_4 , через свого представника адвоката ОСОБА_5 , 11.11.2024 року звернувся до слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області із скаргою на рішення слідчої СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.10.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, у котрій просив скасувати вищевказане рішення органу досудового розслідування.

Скарга обґрунтована тим, щослідчою СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 після відновлення досудового розслідування та допитів працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 не проведено одночасних допитів за наявності видимих розбіжностей у показах потерпілого ОСОБА_4 та службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 9 ст. 224 КПК України, що підтверджує неповноту досудового розслідування, про що було зазначено в ухвалі слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 02.10.2024 року, а також у заявленому потерпілим ОСОБА_4 . клопотанні від 08.10.2024 року, однак такі вимоги, котрі слідчою СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 було задоволено в частині проведення одночасних допитів, фактично нею не проводилися, як і не було викликано для слідчих дій одночасних допитів між потерпілим ОСОБА_4 та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , ба більше, слідча СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_6 ввела адвоката ОСОБА_5 як представника потерпілого ОСОБА_4 в обману, повідомивши, що для проведення одночасних допитів його буде повідомлено, а сама 30.10.2024 року винесла постанову про закриття кримінального провадження. Також, органом досудового розслідування залишено поза увагою і той факт, що заява потерпілого ОСОБА_4 із долученими до неї всіма документами від 05.12.2023 року про надання останньому відстрочки, була розглянута тільки 23.02.2024 року, хоча надійшла до ІНФОРМАЦІЯ_1 ще 05.12.2023 року, тобто орган досудового розслідування не вжив заходів щодо з?ясування, коли саме було зареєстровано заяву про надання ОСОБА_4 відстрочки, за яким вхідним номером її було зареєстровано, хто її отримував із працівників, та чому вона не була розглянута у встановлений законом строку та порядку, а саме відповідно до вимог наказу № 124 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України (чинна станом на 05.12.2023 року) службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрована та не розглянута, а додатки, які підтверджують наявність ІІ групи інвалідності його матері, ними умисно приховані. В результаті цього, ОСОБА_4 отримав необґрунтовану та незаконну відмову в наданні йому відстрочки від мобілізації, яка за собою потягла негативні для нього наслідки, а саме незаконну мобілізацію до військової частини НОМЕР_1 , що в подальшому підтвердилося звільненням ОСОБА_4 із військової частини НОМЕР_1 згідно наказу № 61 від 08.03.2024 року через сімейні обставини. Окрім цього, ОСОБА_4 не було проінформовано ІНФОРМАЦІЯ_1 про результати розгляду його заяви від 05.12.2023 року, що теж органом досудового розслідування не взято до уваги. Органом досудового розслідування також не проведено огляд місця події, тобто приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявність кабінету, де утримувався ОСОБА_4 .. Також не було проведено слідчий експеримент із потерпілим ОСОБА_4 щодо можливості вказати ним безпосередньо місце, де його утримували. Потерпілий ОСОБА_4 в своїх показаннях зазначав, що його заштовхали службові особи в один із службових кабінетів ІНФОРМАЦІЯ_1 та наказали сидіти без можливості вийти чи вільно пересуватися, а приблизно о 14:00 год. його вивели із кабінету та силоміць посадили у автомобіль, і в супроводі двох військовослужбовців ,його було доставлено у військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 . Це підтверджується і показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в своїх показах зазначили, що 26.02.2024 року вони отримали вказівку від вищого керівництва про доставлення ОСОБА_4 у військову частину, що вони й зробили, - підсумовує скаргу адвокат ОСОБА_5 , подавши її в інтересах потерпілого ОСОБА_4 ..

Ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області у цій справі від 12.11.2024 року, з-поміж іншого, відкрито провадження за вищевказаною скаргою. Скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.11.2024 року о 15:00 год. у залі судових засідань у приміщенні суду, що по АДРЕСА_2 . У судове засідання викликано скаржника ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , слідчу СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , а також про судове засідання повідомлено Львівську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Західного регіону. Зобов`язано ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області у строк до 19.11.2024 року надати слідчому судді матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

Судове засідання, котре було призначено на19.11.2024 року о 15:00 год. у залі судових засідань у приміщенні суду, що по АДРЕСА_2 , не відбулося у зв`язку із зняттям цієї скарги з розгляду в силу перебування судді у нарадчій кімнаті для ухвалення вироку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 13.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України. Після виходу з нарадчої кімнати, слідчим суддею цю скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28.11.2024 року о 11:00 год. у залі судових засідань у приміщенні суду, що по вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області у цій справі від 28.11.2024 року задоволено клопотання представника скаржника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відкладення розгляду скарги було задоволено й відкладено судовий розгляд скарги ОСОБА_4 на рішення слідчої СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.10.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. Визначено місце, дату та час нового судового засідання щодо розгляду цієї скарги 04.12.2024 року о 14:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області у цій справі від 04.12.2024 року задоволено клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Надано можливість названому прокурору взяти участь у судовому засіданні, котре призначено на 04.12.2024 року о 14:00 год. з розгляду цієї судової справи, у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ Державне підприємство «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua.

Скаржник ОСОБА_4 , будучи належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду його скарги, у призначене судове засідання з`явився та зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі із мотивів, вказаних в цій скарзі, просив її задовольнити.

Представник скаржника ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 , будучи належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду цієї скарги, у призначене судове засідання з`явився та зазначив, що скаргу свого довірителя підтримує в повному обсязі із мотивів, вказаних в цій скарзі, просив її задовольнити.

Львівська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону, будучи належно та завчасно повідомленою про дату, час та місце судового розгляду скарги ОСОБА_4 , забезпечила явку у судове засідання прокурора ОСОБА_3 , який заперечив проти задоволення скарги, вказав, що постанова слідчої СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.10.2024 року винесена у відповідності до приписів КПК України, оскільки описане ОСОБА_4 діяння дійсно не містить складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України. Зазначив, що досудове розслідування фактично побудоване на власних показах ОСОБА_4 , який не погоджується з тим, що його було мобілізовано, такий призов по мобілізації до лав Збройних Сил України відбувся у спосіб і порядку визначеними чинним законодавством на вимогу норм Конституції України, які є нормами прямої дії, щодо виконання обов`язку по захисту Батьківщини, а тому ОСОБА_4 , який постійно скаржиться та ініціював це кримінальне провадження, має бути соромно.

ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, будучи належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду скарги ОСОБА_4 , явку у судове засідання уповноваженого слідчого не забезпечив, про причини неявки такого слідчого, слідчого суддю не повідомляв, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, в розпорядження слідчого судді було надано супровідним листом від 15.11.2024 року, який був зареєстрований у діловодстві Сколівського районного суду Львівської області за вх. № 7790.

З огляду на вказане, слідчий суддя, беручи до уваги положення статей 22, 26 КПК України у частині того, що учасники судового провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка слідчого, дізнавача чи прокурора не перешкоджає розгляду провадження, з врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, який подав скаргу, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду такої, до слідчого судді з`явився, як й забезпечив явку свого представника, та з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважав за доцільне розглянути цю скаргу у відсутності уповноваженого слідчого СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, без вирішення питання про повторне відкладення розгляду цієї скарги.

Вивчивши матеріали скарги ОСОБА_9 , заслухавши його та його представника адвоката ОСОБА_5 , а також прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 безпосередньо у судовому засіданні, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме у запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Одним із складових елементів такої засади як «верховенство права» є застосування належної процедури - «fair procedure» (в європейській системі) та «dut procyes» (в американській системі), дотримання якої, серед іншого, передбачає, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Приписами ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Під час судового розгляду цієї скарги встановлено, що ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 03.06.2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/867/24 та номером провадження 1-кс/453/194/24, постанову слідчої СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_10 від 14.05.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, скасовано та зобов`язано названу слідчу чи іншого уповноваженого слідчого, відновити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 06.08.2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/867/24 та номером провадження 1-кс/453/281/24, постанову слідчої СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 11.07.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, скасовано та зобов`язано названу слідчу чи іншого уповноваженого слідчого, відновити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Також, ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 02.10.2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/867/24 та номером провадження 1-кс/453/362/24, постанову слідчої СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 14.08.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, скасовано та зобов`язано названу слідчу чи іншого уповноваженого слідчого, відновити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Востаннє, слідчим суддею Сколівського районного суду Львівської області наголошено в ухвалі про те, що слідчою СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження за встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, це встановлення обов`язково повинно бути деталізовано, оскільки названа слідча в даному конкретному випадку, керуючись пунктом 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, приймаючи процесуальне рішення, передбачене пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, погоджується, що подія кримінального правопорушення мала місце, однак діяння кримінального правопорушення не мало всіх необхідних складових, що потребує зазначення. Також, зауважено, що остаточно неузгодженості та суперечності в показах, наданих потерпілим ОСОБА_4 , можуть бути подолані не виключно у спосіб проведення так-званого перехресного допиту, але й у спосіб надання додаткових свідчень/показів та зіставлення їх з фактичними обставинами, які мають документально-логічний вираз та містяться в матеріалах цього кримінального провадження. Звернуто увагу на не розгляд слідчою СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 попередньо поданого потерпілим ОСОБА_4 клопотання від 15.05.2024 року і повторно поданого клопотання від 07.06.2024 року про перекваліфікацію цього кримінального провадження на ч. 1 ст. 371, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 146-1 і ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Слід зазначити, що згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно з роз`ясненнями, котрі містяться в розділі 3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.01.2017 року за № 9-49/0/4-17 про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, під час розгляду скарг на постанови про закриття кримінального провадження, слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа названого виду оскарження процесуального рішення дізнавача, слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова дізнавача, слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (статті 9, 283, 284 КПК України).

Слідчий суддя схиляється, що вищезазначені вимоги процесуального закону на цей раз все ж були дотримані слідчою СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 під час розслідування кримінального провадження, якою вочевидь прийнято правильне рішення про його закриття у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

Так, в постанові слідчої СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.10.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, детально процитовано саму статтю ч. 1 ст. 146 КК України і всі її елементи (склад), названа слідча погодилась, що мала місце подія, оскільки ОСОБА_4 , всупереч його волі на те, мобілізовано, призвано до лав Збройних Сил України, і його, вже як військовослужбовця, в супроводі доставлено до військової частини НОМЕР_1 , - для подальшого проходження служби у військах, однак названою слідчою встановлено, що хоч подія й мала місце, втім, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 146 КК України, не має необхідного складу, тобто його не утворює.

Окрім того, слідчою СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні додатково допитано сержанта з рекрутингу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , які своїх попередніх показів не змінили і надали еквівалентні за своїм змістом до попередніх. Нею також на відповідне клопотання потерпілого ОСОБА_4 витребувано посадові інструкції (функціональні обов`язки) старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , які тоді були зайняті майором ОСОБА_11 і майором ОСОБА_12 , й такі документи були надані названій слідчій, а також нею встановлено, що майора ОСОБА_12 переведено на службу в іншу дислокацію в бригаду територіальної оборони. Також, названою слідчою відмовлено в задоволені клопотання потерпілого ОСОБА_4 про перекваліфікацію кримінального провадження, така відмова оформлена у встановленому чинним кримінальним процесуальним законодавством спосіб у формі постанови, ця постанова названої слідчої станом 04.12.2024 року не оспорювалась ані потерпілим ОСОБА_4 ані його представником адвокатом ОСОБА_5 ..

Щодо задоволення клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 08.10.2024 року в частині проведення одночасного допиту між працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та потерпілим ОСОБА_4 з метою усунення розбіжностей у їх показах, то варто вказати, що слідча СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , як процесуально незалежна фігура, має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, однак це не є її обов`язком, а відповідне рішення, в силу положень ст. 40 КПК України, вона ухвалює на власний розсуд. Фактично, опісля з`ясування тієї обставини, що майор ОСОБА_13 не перебуває на службі в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також після додаткового допиту працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відпала потреба у проведенні одночасного допиту, оскільки покази потерпілого ОСОБА_4 є єдиними, інших свідків-очевидці віднайти не вдалось, та й сам ОСОБА_4 не вказує очевидців, доказів цьому цифрових, беззаперечних, які б можна було спростовувати, як фото чи відео, ним не надано, тому такі покази потерпілого ОСОБА_4 являються нічим не підтвердженими і, в сукупності з іншими доказами, не потребують проведення одночасного допиту, таким чином, слідчою СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадження було проведено всі необхідні слідчі, процесуальні дії, та, з суворим додержанням норм КПК України, проаналізовано зібрані матеріали.

Разом з цим, слідчий суддя зазначає, що суб`єктом злочину за ч. 1 ст. 146 КК України, є лише приватна особа, що досягла 16-ти років. Службові особи за подібні дії несуть відповідальність за перевищення влади або службових повноважень.

Водночас, слідчим суддею враховано, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 146 КК України, полягає у триманні особи в місці, де вона взагалі не бажає або більше не бажає перебувати, або в поміщенні її в місце, яке вона не має змоги вільно залишити, хоча бажає цього та є злочином з прямим умислом, коли особа усвідомлює, що за законом вона не має права позбавляти волі чи викрадати іншу особу, але бажає це зробити.

Втім, належить вказати, що Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації, в тому числі й на території Львівської області.

Відповідно до статей 64, 65 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти відповідного територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що проголошуючи право на свободу, пункт 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року означає фізичну свободу особи, а поняття свободи особистості має тлумачитись як відсутність будь-якого незаконного утримання.

У пункті 59 рішення «Engel and Others v. the Netherlands» від 08.06.1976 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що необхідність проживання військовослужбовців у казармах не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції, бо таке обмеження «не виходить за рамки звичайної військової служби». Навіть «легкі форми арешту», коли військовослужбовці мають перебувати в житлових приміщеннях, армійських корпусах чи спорудах, не створює порушення ст. 5 Конвенції, бо «вони продовжують перебувати в більш або менш звичайних рамках свого армійського життя». Водночас подібні обмеження щодо цивільних осіб є неприйнятними.

Як встановлено у пункті 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( НОМЕР_2 або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України. Особливістю правого статусу військовослужбовців в Україні є те, що вони користуються конституційними правами і свободами з певними обмеженнями.

Поза тим, слідчим суддею встановлено, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 11.04.2024 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/339/24, номером провадження 2-а/453/10/24, залишено без задоволення позовну заяву ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення. У цій судовій справі 29.02.2024 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: 1) визнати протиправними дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП; 2) скасувати протокол ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.02.2024 року за ч.2 ст. 210 КУпАП, який було складено відносно нього; 3) скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.02.2024, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Резюмуючи в контексті цієї судової справи, адвокат ОСОБА_5 суперечливо і посутнісно пересікає два поняття без достатнього розмежування, з одного боку, цим адвокатом вперто вбачається незаконна мобілізація його клієнта ОСОБА_4 , а з другого боку наче обходиться стороною всі ознаки недобровільної мобілізації без надання прямої відповіді, чи може в умовах воєнного стану мати місце недобровільний призов військовозобов`язаних громадян по мобілізації за обов`язком, встановленим Конституцією України. Відповідаючи на ці обриси конкретно цієї справи, можна констатувати в наступному посутнісному зв`язку, що ОСОБА_4 , скориставшись засобами поштового зв`язку, у грудні 2023 року скерував пакет документів на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначеного для розгляду питання відповідною комісією для надання йому відстрочки від призову, очевидно ОСОБА_4 не було враховано, що питання про надання відстрочки вирішується комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке й було вирішене, про що 23.02.2024 року листом ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 906-10 повідомлено ОСОБА_4 .. Між тим, 14.02.2024 року військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено медичний огляд та протоколом № 19 від 14.02.2024 року визнано ОСОБА_4 придатним до військової служби. Своєю чергою, що підтверджується самим ОСОБА_4 , 26.02.2024 року йому зателефонував працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 і запросив прибути як військовозобов`язаному, що ОСОБА_4 виконав і прибув за викликом, у подальшому, зважаючи на визнання ОСОБА_4 військово-лікарською комісією 14.02.2024 року придатним до військової служби та відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 у надані йому відстрочки на військову службу під час мобілізації, його, тобто військовозобов`язаного ОСОБА_4 , було занесено до поіменного списку № 969 від 26.02.2024 року і наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.02.2024 року № 108 з 26.02.2024 року призвано за загальною мобілізацією на військову службу до Збройних Сил України, виключено з військового обліку та направлено у військову частину НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, в задоволенні скарги ОСОБА_9 на рішення слідчої СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.10.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, належить відмовити, оскільки у даному конкретному випадку названа слідча, опісля виконання усіх численних попередніх вказівок слідчого судді, на цей раз прийняла вірне рішення, всебічно оцінивши зібрані докази та здійснивши у вказаному кримінального провадженні всі необхідні процесуальні та слідчі дії, направлені на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та спрямовані на дотримання принципу законності, вставленого ст. 9 КПК України, й таким рішенням могло бути лише рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись статтями 107, 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення слідчої слідчого відділення Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.10.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 03.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, - відмовити.

Копію ухвали направити скаржнику ОСОБА_4 , Відділенню поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області та Львівській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону, - для відома.

Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на рішення органу досудового розслідування може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошувався 05 грудня 2024 року о 15:30 год..

Слідчий суддя ОСОБА_14