ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4249/24
провадження № 1-кп/753/1248/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

проводячи судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000422 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружба, Ямпольського р-ну, Сумської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, подавши окреме клопотання із детальним обгрунтуванням своєї позиції. Зокрема, прокурор зазначив, що ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і на даний момент знову обвинувачується у вчиненні двох умисних тяжких злочинів, а тому є підстави стверджувати, що останній схильний до вчинення злочинів та може продовжити злочинну діяльність.

Захисниця ОСОБА_5 заперечила у задоволенні клопотання прокурора та вказала, що заявлене не відповідає вимогам кримінально - процесуального законодавства, тяжкість покарання за інкриміновані злочини не є основою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому застосований відносно останнього запобіжний захід слід змінити на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника та подав зустрічне клопотання про зміну запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене у судовому засіданні клопотання суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правпорушення, якє відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за формою вини є умисним, при доведенні провині за яке обвинуваченому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі.

Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характеристики, відсутність офіційного працевлаштування, інформацію про попередні судимості.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, в силу ст. 89 КК України, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше, офіційно не працює.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є тяжкість злочину, об`єкт посягання, наслідки та суспільний резонанс.

Наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на потерпілиї свідків.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання йому загрожує у разі доведення вини, ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що унеможливить встановлення істинни у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України.

Також, обвинувачений може незаконно впливати на протерпілих та свідків у кримінальному провадженні які в суді ще не допитані.

Окрім цього, реальним є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки хоча ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України вважається раніше не судимою особою, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (період із 2004 року по 2013 рік).

Також не може не звернути увагу суд на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення двох кримінальних правопорушень у короткий проміжок часу один між одним (ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України - 19.01.2024 року та ч.4 ст.185 КК України - 08.02.2024 року).

Разом із тим, судом не здобуто інформації про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, які би переважили вищезазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів, однак враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину поєдного з насильством, суд відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, заставу не визначає.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206, 291, 314, 315 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк дії застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 31.10.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: