Справа № 573/1616/24
Номер провадження 1-в/573/55/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку утримання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у строк відбуття покарання,

в с т а н о в и в :

09.08.2024 до Білопільського районного суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_4 , в якій останній просить зарахувати в строк відбуття покарання строк його утримання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши засудженого, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 09.02.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначено йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Зазначеним вироком встановлено, що запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався. За результатами судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Вироком Сумського апеляційного суду від 01.05.2024 вирок Білопільського районного суду Сумської області від 09.02.2023 скасовано та ухвалено новий вирок. Ухвалено ОСОБА_4 вважати засудженим за ст. 336 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк покарання ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду 29.08.2018 у справі №663/537/17 зроблено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання): «Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ у силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом №2046-VІІІ, то під час зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ. У такому разі Закон №838-VІІІ має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VІІІ є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VІІІ як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VІІІ.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин у грудні 2022 року, запобіжний захід до нього не застосовувався, у задоволенні його клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 537, 539 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку утримання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у строк відбуття покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя