Справа № 635/9065/24
Провадження 1-в/639/601/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року смт.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_3 про вирішення питання щодо звільнення від покарання або пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.12.2023 року відносно ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання начальника Державної установи ««Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_3 про вирішення питання щодо звільнення від покарання або пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.12.2023 року відносно ОСОБА_4 , відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року.

У клопотанні зазначив, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ "Хролівський виправний центр (№140)» на підставі вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.12.2023 року, яким останній засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. Відповідно до вказаного вироку ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 10.01.2022, розмір завданої шкоди становить 2067,00 грн., і станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_4 передбачена ст. 51 КУпАП.

Від прокурора надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Засуджений та представник установи виконання покарання у поданих до суду заявах просили розглядати клопотання за їх відсутності.

Дослідивши клопотання, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , останній відбуває покарання в ДУ «Хролівський виправний центр (№140) за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.12.2023 року, яким останній засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі.

Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 10.01.2022 приблизно об 11:00, перебуваючи в кафе за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав чуже майно, а саме телефон ТМ «Xiaomi Redmi Note 7» вартістю 2067,00 грн.

Частиною 1 статті 3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

У частині 6 цього Кодексу зазначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУаАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Статтею 7 Закону України від 02.12.2021 року №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», який набув чинності 01.01.2022 року, з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 2481 грн.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 2022 рік. становить 2481 грн.

Тобто станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_4 передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, за який він був засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення перевищує 2481 гривень. В даному випадку сума є нижчою, що свідчить про відсутність підстав притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.12.2023 року.

Частини 2,3 статті 74 КК України визначають, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Стаття 377 КПК України про негайне звільнення засудженого в зв`язку із звільненням від відбування покарання.

Керуючись ст. 5, КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_3 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18 грудня 2023 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 377 КПК України засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1