Справа № 206/4420/24
Провадження № 1-кп/206/261/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 Самарський районний суд

міста Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження внесене 12.04.2023 до ЄРДР під № 0000323 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, одруженого, який має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , не маючи постійного джерела доходів, переслідуючи корисливу зацікавленість у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від продажу на території міста Дніпра та Дніпропетровської області незаконно виготовлених алкогольних напоїв та спирту етилового не пізніше 14.07.2023, прийняв рішення про їх незаконне придбання з метою збуту, транспортування та зберігання з цією метою. На виконання свого злочинного задуму ОСОБА_4 через мережу «Інтернет» (застосунок Телеграм) відшукав осіб, у яких можна незаконно придбати незаконно виготовлені алкогольні напої, спирт етиловий та інші компоненти, необхідні для незаконного виготовлення алкогольних напоїв, які в подальшому останній тимчасово зберігав в нежитловому гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , яке розташоване в Гаражному кооперативі «Експрес 1», за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв та спирту етилового. Так, у невстановлений проміжок часу, але не пізніше 14.07.2023, ОСОБА_4 , не будучи особою, яка зареєстрована у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, та, не маючи ліцензії на право здійснення оптової чи роздрібної торгівлі алкогольними напоями, діючи всупереч вимогам ст.ст. 1, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, придбавав через мережу «Інтернет» у невстановленої особи 92 короби незаконно виготовлених алкогольних напоїв по 10 літрів в кожній з метою їх подальшого збуту. В подальшому, незаконно придбавши з метою збуту вказані незаконно виготовлені алкогольні напої, використовуючи власний транспортний засіб марки «NISSAN», модель «ROGUE», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , 14.07.2023 транспортував ці напої з невстановленого на даний час органом досудового розслідування місця, для їх подальшого зберігання з метою збуту до нежитлового гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого в Гаражному кооперативі « Експрес 1 », за адресою: АДРЕСА_3 , де й зберігав вказані незаконно виготовлені алкогольні напої з метою їх подальшого збуту до 28.08.2023 (до моменту викриття його протиправної діяльності працівниками правоохоронних органів). Таким чином, ОСОБА_4 , у невстановлений проміжок часу, але не пізніше 28.08.2023, діючи умисно, порушуючи встановлений законодавством порядок обігу підакцизних товарів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав з метою збуту, транспортував і зберігав з цією метою незаконно виготовлені алкогольні напої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищезазначених обставинах не визнавав, при цьому суду показав, що в 20-х числах серпня 2023 року вони з його товаришем придбали горілку в коробках, яку знайшли через мережу «Інтернет», а саме через застосунок «Телеграм». Під час спілкування з продавцем ОСОБА_6 , ОСОБА_4 запитував в неї з приводу дозвільних документів на товар, продавець сказала, що все є, та потім документи скине. Горілку доставляли «Новою Поштою», своїм автомобілем ОСОБА_4 нічого не перевозив. Оплату за товар здійснював з картки «Моно-банк». ОСОБА_4 було перераховано 31000 гривень за все. Горілку ним було придбано в липні та серпні 2023 року. Крім того, ОСОБА_4 вказав, що продавець ОСОБА_6 йому поставляла лише пшеничну горілку в «тетрапаках». Перша партія прийшла в пластикових пляшках, тоді було замовлено 45 «тетрапаків». Також, ОСОБА_4 зазначив, що любить випити, тому горілка в нього на довго б не залишилася. Під час слідчих дій було вилучено 92 коробки, в кожній коробці знаходилося по 10 літрів. З приводу великої кількості горілку ОСОБА_4 зазначив, що він не займався збутом та не брав за горілку гроші, а просто пригощав своїх друзів та родичів, коли ті приїздили до нього в гості. Горілка стояла в гаражу. Під час слідчих дій працівниками поліції було вилучено з гаражу всі коробки з горілкою, коньяк, його мобільний телефон та автомобіль. Під час слідчих дій в автомобілі нічого не було знайдено та вилучено.

Також, після дослідження судом всіх доказів обвинувачений ОСОБА_4 почав змінювати покази на те, що придбавав горілку по 320 грн. за 10 літрів, і продавав по 340 грн., коньяк вирішив «спробувати виготовити» шляхом змішування горілки і фруктових компонентів, які він придбав біля ринку «Озерка». При цьому зазначив, що визнає свою вину у придбанні горілки з метою збуту, однак наполягав на тому, що свій автомобіль марки «NISSAN», модель «ROGUE», державний номерний знак НОМЕР_2 він не використовував в своїй протиправній діяльності.

Під час виступу в судових дебатах ОСОБА_4 просив суд визнати його не винуватим та виправдати.

При цьому в останньому слові ОСОБА_4 знову зазначив, що визнає себе винним, при цьому просив призначити мінімальний штраф та не конфісковувати мобільний телефон та його автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що літом 2023 року свідок приїхав на своєму автомобілі «Ланосі» до свого гаражу щоб забрати свої речі. В той день його попросили допомогти погрузити 10-15 коробок до мікроавтобусу. Що було в коробках свідок не знав, скоріш за все там була горілка. Хто був за кермом мікроавтобуса він не знає, бачив його тільки один раз. Водій мікроавтобуса приїхав до гаражу свідка спеціально щоб забрати ці коробки у ОСОБА_4 . Свідок також зазначив, що ОСОБА_4 користувався його гаражем для зберігання горілки. Кому ОСОБА_4 збував горілку він не знає, можливо через інтернет. Крім того, свідок зазначив, що участі в цих діях він не приймав та ОСОБА_4 йому нічого не повідомляв для чого він винаймав в нього гараж.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що особисто ОСОБА_4 він не знає. З приводу подій свідком яких він був зазначив, що він приїхав до гаражного кооперативу в першій половині дня, там він побачив автомобілі з яких біля одного з гаражів щось завантажували. Здалеку свідку здалося що це були «тетрапаки». Вони перекладалися із гаражу в машину та між машинами. Людей які там були свідок не зміг впізнати на відстані, лише запам`ятав чоловіка старших років. Там було 4-5 людей. Вказані особи розвантажувалися та після цього в чотирьох поїхали з гаражного кооперативу. В гаражному кооперативі ОСОБА_8 в той день був приблизно хвилин 40-50. Після цих подій до свідка ОСОБА_8 підійшов співробітник СБУ та запитав чи бачив він щось дивне. Потім його викликали на допит, де він показав все що бачив того дня. Свідок уточнив, що події були в липні 2023 року, коли він їздив по справах і припаркувався біля гаражного кооперативу, і бачив, що в цьому кооперативі біля гаражу номер «тридцять якийсь» мало місце завантаження картонних коробок, схожих на коробки з «тетрапаками з горілкою», які завантажувались у білий мікроавтобус і «Ніссан» «Рог» темно зелено-сірого кольору. Свідок наполягав на тому, що він бачив як саме в «Ніссан» «Рог» завантажували коробки «тетрапаки».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що в нього в Гаражному кооперативі «Експрес 1», за адресою: АДРЕСА_3 є гараж під № НОМЕР_3 , а в ОСОБА_4 в цьому ж гаражному кооперативі гараж під № 31. ОСОБА_10 вказав, що іноді ОСОБА_4 його просив допомогти грузити коробки з гаражу в автомобілі, за 10-15 коробок він платив свідку 100-200 гривень. Свідок зазначив, що за місяць було 30 коробок. ОСОБА_4 їх виносив з гаражу, а ОСОБА_10 їх грузив в автомобіль. При проведенні обшуку в гаражному кооперативі свідок був присутнім. Також, ОСОБА_10 зазначив, що продукцію яка була у ОСОБА_4 він не вживав. Крім того, ОСОБА_10 не знав, що саме ОСОБА_4 зберігав в гаражі. Свідок також вказав, що знає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раз в місяць збиралися в гаражному кооперативі випити пива. Сам же свідок в гаражному кооперативі бував раз на тиждень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 зазначив, що коли в нього була в серпні річниця весілля в цілях економії він звернувся до ОСОБА_4 взяти алкоголь, а саме 4 коробки за 1600 гривень. Однак про те, що алкоголь можна придбати у ОСОБА_4 . ОСОБА_11 дізнався під час того як вони грали з останнім у футбол. ОСОБА_11 запитав у ОСОБА_4 , де можна придбати горілку та зекономити, останній сказав, що може допомогти свідку з цим. Самі події відбувалися десь влітку 2023 року. В той день коли свідок приїхав на робочому автомобілі до ОСОБА_4 за коробками в гаражний кооператив, туди приїхала поліція та побачила свідка та те, що в його бусі стояли коробки з алкоголем, які свідок взяв у ОСОБА_4 . В той час свідок лише встиг погрузити коробки до автомобілю, проте не встиг за них розрахуватися. Крім того, ОСОБА_11 зазначив, що той випадок був єдиним, коли останній приїздив за коробками до ОСОБА_4 . У вилучених коробках була горілка, але свідок не знав, що саме ОСОБА_4 займався поставкою та виготовленням алкоголю.

Не дивлячись на фактичне повне невизнання своєї вини самим обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими безпосередньо судом доказами, а саме.

З протоколу обшуку від 28.08.2023, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.08.2023 (т. 1 а.п. 69-70) та переглянутого відеозапису, судом встановлено, що 28.08.2023 слідчим, в присутності понятих, за участю, в тому числі ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 , було проведено обшук гаражного приміщення № НОМЕР_1 ГК «Експрес 1» за адресою: АДРЕСА_3 під час якого було виявлено та вилучення 92 коробки горілки без марок акцизного податку (тетрапаки по 10 літрів кожний), з яких 15 тетрапак-коробок під коньяк по 10 літрів, а також пакети під горілку 30 шт. та 39 шт. пластикових флаконів з сировиною для виготовлення коньяку, шляхом змішування з горілкою. Також з відеозапису до протоколу встановлено, що в приміщенні гаражу знаходяться пластикові ємності великого об`єму та наповнені чистою водою п`ятилітрові баклажки у великій кількості (т. 1 а.п. 71-76).

При цьому суд звертає увагу, що під час проведення обшуку ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 показували та пояснювали, що саме знаходиться в коробках. Всі коробки мали жовтуватий колір та на них маркером було нанесено відповідне маркування у виді літер ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що вказує на приналежність їх до «водки» та коньяку. При цьому специфіка розташування цих коробок та їх значна кількість (92 штуки) в гаражі очевидно вказує на систематичність їх зберігання у цьому місці, тобто, налагодженість використання логістичних можливостей цього гаражу під склад для тимчасового зберігання горілки з метою її подальшого збуту.

Зазначене нівелює позицію захисту та обвинуваченого про зберігання цієї продукції лише для власних потреб, пригощання знайомих та вживання разом з друзями та знайомими.

При цьому, висновки експерта за результатами проведення судових експертиз спиртовмісних сумішей № 4190-23 від 20.12.2023, № 1939-24 від 19.08.2024, вказують на невідповідність горілки, вилученої за результатами обшуку вищевказаного гаражу стандартам ДСТУ 4256:2021 «Горілки та горілки особливі. Технічні умови» (т. 1, а.п. 90-103, 115-132).

Відповідно до протоколу обшуку від 28.08.2023, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 24.08.2023 (т. 1 а.п. 181-182), слідчим, в присутності понятих, за участю ОСОБА_4 проведено обшук автомобіля «Nissan» «Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Nissan» моделі «Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , а також мобільний телефон марки «Iphone» білого кольору, imei НОМЕР_4 з карткою оператора мобільного зв`язку з номером: НОМЕР_5 (т. 1, а.п. 183-188).

Також, суд відхиляє як необґрунтовані доводи обвинуваченого та захисника, зазначені в їх промовах у дебатах щодо недопустимості доказів, отриманих під час обшуків, оскільки дозвіл на проведення обшуків було отримано на підставі «штучних» матеріалів в межах іншого кримінального провадження.

Суд ставиться до таких доводів критично, оскільки про це було зазначено захисником лише під час судових дебатів, при цьому його підзахисний ОСОБА_4 , а ні під час самого обшуку, а ні під час дослідження протоколу та відеозапису обшуку жодних зауважень щодо незаконності його проведення не зазначав. При цьому з переглянутого відеозапису обшуку судом не встановлено жодних порушень вимог чинного законодавства, а тому доводи захисника є надуманими та ні чим об`єктивно не підтверджуються.

Протоколом від 14.07.2023 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за гаражним приміщенням № НОМЕР_1 ГК «Експрес 1» за адресою: АДРЕСА_3 та відеозаписом, підтверджується, що саме на автомобілі марки «NISSAN», моделі «ROGUE», державний номерний знак НОМЕР_6 ОСОБА_4 , під час здійснення своєї незаконної діяльності прибував до гаражу № НОМЕР_1 ГК «Експрес 1» за адресою: м. Дніпро, вул. Рибальська, який використовувався ОСОБА_4 як логістичний хаб для зберігання з метою збуту незаконно виготовленої горілчаної продукції. Саме після прибуття ОСОБА_4 до гаражу зафіксовано факт завантаження 14.07.2023 близько 30 картонних коробок «тетрапаків» горілчаної продукції (ідентичних тим, що були вилучені під час обшуку гаражу 28.08.2023) з даного гаражу до автомобіля «Рено-Мастер» д.н.з. НОМЕР_7 . При цьому в завантаженні приймали участь: ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 (т. 2, а.п. 12-16).

При цьому суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що з даного гаражу до автомобіля «Рено-Мастер» д.н.з. НОМЕР_7 завантажувались його особисті речі, а не коробки «тетрапаків» горілчаної продукції, оскільки такі доводи ні чим об`єктивно не підтверджуються, та навпаки спростовуються дослідженими судом письмовими доказами та показами свідків.

Також, суд відхиляє як необґрунтовані доводи обвинуваченого та захисника, зазначені в їх промовах у дебатах щодо недопустимості доказів, отриманих під час НСРД, оскільки дозвіл на проведення НСРД було отримана на підставі «штучних» матеріалів в межах іншого кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що про недопустимість таких доказів було зазначено лише в судових дебатах, а не під час їх безпосереднього дослідження судом, як того вимагає принцип змагальності, що вказує лише про намагання в такий спосіб уникнути відповідальності обвинуваченим.

Суду не надано жодних достовірних відомостей, що вищезазначені докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд додатково зазначає, що якщо існували достатні підстави для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування за фактом вчинення тяжкого злочину, незважаючи на те, що в процесі проведення досудового розслідування кваліфікацію було змінено на злочин невеликої тяжкості, порушення вимог КПК України відсутні (постанова ККС ВС від 01.04.2020 у справі № 607/15414/17, провадження № 51- 6202км19).

Таким чином, в даному конкретному випадку по даному кримінальному провадженню у суду відсутні законні та обґрунтовані підстави для застосування сформованої ЄСПЛ концепції «плодів отруйного дерева» до доказів отриманих під час обшуків та НСРД.

Згідно протоколів тимчасового доступу до речей і документів, отриманих на підставі ухвал слідчого судді від 25.04.2024, 18.07.2024 (т. 2 а.п. 26-27, 41-42), отримана інформації від ПрАТ «Київстар» щодо трафіків телефонних з`єднань абонентів: НОМЕР_5 , НОМЕР_8 (т. 2, а.п. 43-45) та згідно протоколів огляду від 01.08.2024 отриманої інформації від ПрАТ «Київстар» щодо трафіків телефонних з`єднань абонентів: НОМЕР_5 , НОМЕР_8 (т. 2, а.п. 46-52) підтверджуються факти систематичного перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в зоні дії базової станції, що своїм стільниковим покриттям охоплює територію ГК «Експрес 1» за адресою: АДРЕСА_3.

З протоколу огляду від 08.08.2023 інформації, наданої ГУ ДПС України у Дніпропетровській області (т. 3 а.п. 84-87) встановлено, що ОСОБА_4 не є особою, яка у встановленому законом порядку є особою, що має право на придбання з метою збуту, зберігання з метою, транспортування з цією метою та збут підакцизної групи товарів (т. 2, а.п. 53-57).

Також, згідно інформації ГУ ДПС України у Дніпропетровській області, згідно баз даних виданих ліцензій на право торгівлі підакцизними товарами ліцензії на право торгівлі підакцизними товарами ОСОБА_4 на території Дніпропетровської області не видавались (т. 3 а.п. 90).

Протоколом огляду від 19.09.2023 мобільного телефону ОСОБА_4 підтверджується, що на мобільному телефоні марки «Iphone» білого кольору, imei НОМЕР_4 з сім картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_5 виявлено мобільний застосунок «Telegram», де здійснено вхід під ім`ям «ОСОБА_21:)», з мобільного номеру НОМЕР_5 . У розділі « Чати » виявлено листування продовж 2023 року з користувачем, який використовує мобільний номер НОМЕР_9 , під ім`ям « ОСОБА_15 ». За результатами дослідження та аналізу цього чату слід прийти до однозначного висновку, що саме ОСОБА_4 через застосунок «Телеграм» з січня 2023 року по 28.08.2023 майже кожного дня спілкувався тазамовляв у особи на ім`я ОСОБА_6 горілчану продукцію у великій кількості, що вказує на систематичність, тотожність та однотипність протиправних дій ОСОБА_4 щодо придбання, саме з метою збуту горілчаної продукції у великій кількості (т. 2, а.п. 68-209).

Доводи сторони захисту, викладені в промові у дебатах, щодо недопустимості даного доказу через порушення порядку його отримання, суд відхиляє як необґрунтовані та такі що ґрунтуються на не вірному розумінні та трактуванні положень кримінально-процесуального законодавства. При цьому, під час дослідження даного протоколу та переписки ОСОБА_4 , останній зазначив, що він розкаюється у скоєному, тобто фактично визнає обставини придбання ним саме з метою збуту горілчаної продукції у великій кількості.

При цьому, згідно протоколу огляду від 17.11.2023, було оглянуто інтернет-сторінку в застосунку «Телеграм» - « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та у ході огляду було виявлену велику кількість розміщених публікацій з пропозиціями продажу горілчаної продукції у великій кількості, при цьому зазначено, що для замовлення необхідно звертатися до консультанта на ім`я ОСОБА_16 (т. 3 а.п. 11-40).

До того ж, інформація про переказ ОСОБА_4 грошових коштів за придбану продукцію (т. 3, а.п. 50-51) підтверджує факти оплати за придбання ним такої продукції у великій кількості. При цьому дана інформація узгоджується з відомостями, які містяться в переписці ОСОБА_4 через застосунок «Телеграм» з абонентом під ім`ям «Екатерина Спирт».

Судом у ході судового розгляду порушень вимог ст.ст. 7, 104, 159-165, 223, 234, 237 КПК України не встановлено та стороною захисту не доведено.

Крім вищезазначених, досліджених судом доказів, винність обвинуваченого у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, також, знайшла своє підтвердження в показах допитаних судом свідків, а саме.

Показами свідка ОСОБА_8 підтверджується, що саме в липні 2023 з гаражного приміщення № НОМЕР_1 ГК «Експрес 1» за адресою: АДРЕСА_3 , відбувалось завантаження картонних коробок, схожих на коробки з «тетрапаками» з горілкою, які завантажувались у білий мікроавтобус і автомобіль марки «NISSAN», моделі «ROGUE», державний номерний знак НОМЕР_6 , належний ОСОБА_4 темно зелено-сірого кольору, чотирма чоловіками, один з яких був похилого віку.

На переконання суду, покази свідка ОСОБА_8 є достовірними, оскільки він став випадковим свідком подій, при цьому він не є прямо чи опосередковано зацікавленим в результатах розгляду даного кримінального провадження.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України, щодо допитаного свідка ОСОБА_8 в ході судового розгляду встановлено не було. Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стороною захисту відносно даного свідка для доведення недостовірності його показань, як то показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останнього, як про те вказував захист під час судових дебатів, надано не було.

Показами свідка ОСОБА_17 підтверджується та обставина, що ОСОБА_4 рекламував та здійснював послуги із постачання (продажу) горілки за доступними цінами.

В іншій частині до показів свідка ОСОБА_17 слід віднестись критично, оскільки свідок повідомив, що влітку минулого року працював у ФОП ОСОБА_18 на автомобілі «Рено» «Мастер» д.н.з. НОМЕР_7 , при цьому протоколом НСРД від 14.07.2023 підтверджено, що саме в цей автомобіль з гаражу № НОМЕР_1 в ГК « Експрес » було завантажено понад 30 коробок з горілкою, що не виключає ймовірності фактичної участі свідка в транспортуванні цієї продукції та звичайного людського остраху щодо можливого кримінального переслідування за ці події. Також, нелогічною є версія свідка про те, що 28.08.2023 він приїхав до гаражу для покупки 4 коробок горілки по 10 літрів начебто для весілля, яке, як він повідомив, відбулося ще 09.06.2023, тобто за два з половиною місяці до його наміри придбати на цей захід таку кількість горілки. На користь критичності оцінки цих показів свідчить також факт прибуття даного свідка до гаражу на тому ж автомобілі, який був зафіксований 14.07.2023, до якого завантажили близько 30 коробок з горілкою.

Показами допитаного судом свідка ОСОБА_7 підтверджується факт його знайомства з обвинуваченим, факт користування ОСОБА_4 (близько пів року) належним йому гаражним приміщення № НОМЕР_1 в ГК « Експрес 1 » за адресою: АДРЕСА_3 , від якого він залишив йому ключі. Також підтверджується факт зберігання у цьому гаражі горілки «в кубіках» - картонних коробках, а також факт допомоги разом із ОСОБА_10 в завантаженні 14.07.2024 цих «кубиків» з гаражу до автомобіля «Рено» «Мастер» д.н.з. НОМЕР_7 .

З показів в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 встановлено, що він знає ОСОБА_4 і ОСОБА_7 . В гаражі № НОМЕР_1 ГК «Експрес 1» за адресою: АДРЕСА_3 , інколи хтось із цих осіб дає йому «якусь сотню» щоб він доглядав саме гаражне приміщення і допомагав у завантаженні-розвантаженні коробок з горілкою, які там зберігались.

Суд не приймає доводи сторони захисту щодо розбіжностей в показах свідків, оскільки на думку суду дані розбіжності суттєвими не є, та ніяким чином не впливають на правильне вирішення даної справи, а є лише наслідком суб`єктивного сприйняття та передачі свідками отриманої інформації. Крім того, з моменту події злочину до допиту свідків пройшов значний проміжок часу, а отже їх показання можуть містити неточності, які обумовлюються особливостями пам`яті людини.

При цьому суд оцінює критично покази свідків в частині, що стосуються зменшення, на їх думку, ступеня причетності обвинуваченого до інкримінованого йому діяння, у тому числі щодо того, що ОСОБА_4 не перевозив горілку на належному йому автомобілі марки «NISSAN», моделі «ROGUE», державний номерний знак НОМЕР_6 , оскільки свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 тривалий час знають обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, яка в гаражі № НОМЕР_1 ГК «Експрес» зберігала горілчану продукцію, допомагали йому в завантаженні-розвантаженні цієї продукції.

Такі покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 суд вважає не правдивими та оцінює їх крізь призму тривалого знайомства між собою, їх обізнаності щодо протиправної діяльності ОСОБА_4 із придбання з метою збуту, зберігання з цією метою горілчаної продукції в гаражі, належному саме свідку ОСОБА_7 , а також фінансовій залежності свідка ОСОБА_10 від свідка ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 , та, як зазначав свідок ОСОБА_10 «від ОСОБА_4 він отримував «якусь сотню за допомогу в завантаженні-розвантаженні коробок з горілкою». При цьому переглянутий судом відеозапис обшуку гаражу № НОМЕР_1 в ГК « Експрес » очевидно вказує на повну обізнаність свідка ОСОБА_10 із діяльністю ОСОБА_4 щодо зберігання горілчаної продукції в належному свідку ОСОБА_7 гаражі саме з метою збуту.

При цьому суд звертає увагу, що одразу після проведення обушку свідок ОСОБА_19 28.08.2023, до пред`явлення будь-кому підозри у даному кримінальному провадженні був допитаний та надав покази про те, що ОСОБА_4 привозив горілку в коробках на автомобілі «Ніссан» «Рог» д.н.з. НОМЕР_2 , але більше ніж через рік після даної слідчої дії, а саме 17.09.2024, з метою зменшення ступня участі свого знайомого, від якого він був фінансово залежний, умисно частково змінив свої покази щодо невикористання ОСОБА_4 у своїй злочинній діяльності зазначеного транспортного засобу. Тому вказані суперечності в показах свідка ОСОБА_19 суд розцінює як намагання свідка зменшити ступінь причетності знайомого йому обвинуваченого до інкримінованого злочину.

Крім того, на переконання суду, про намагання свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 применшити таку ступінь причетності свідчить порівняння показів обвинуваченого та знайомих йому свідків із наявними письмовими доказами. Так, обвинувачений під час допиту судом вказував про свою повну непричетність до придбання, зберігання і збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, потім вказував, що завантажив 3-4 коробки, утім згідно дослідженого відеозапису до протоколу НСРД було завантажено близько 30 коробок по 10 літрів кожна, при цьому під час обшуку виявлено та вилучено 92 коробки по 10 літрів кожна. Також свідок ОСОБА_7 вказував, що 15 «кубіків» загрузили в бус, але відеозаписом до протоколу НСРД зафіксовано, що таких коробок було вдвічі більше.

На переконання суду про факт обізнаності обвинуваченого стосовно придбання саме незаконно виготовлених алкогольних напоїв і, відповідно, направленість його умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, свідчать його дії з придбання алкогольних напоїв за допомогою застосунку «Телеграм» у невідомої особи, а не в суб`єкта господарювання, який здійснює роздрібну (оптову) торгівлю алкогольними напоями, у не відведеному згідно з нормами чинного законодавства місці для реалізації алкогольних напоїв.

Суд звертає увагу, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини.

Оцінюючи досліджені судом докази у кримінальному провадженні, суд, звертає увагу, що оцінюючі їх реальний зміст, суд виходить саме з практики Європейського Суду з прав людини, яка орієнтує, що під час розгляду кримінального провадження суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії справи, а не тільки її зовнішню сторону («Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980).

Аналізуючи в своїй сукупності всі безпосередньо досліджені судом докази, співставляючи їх з показами в судовому засіданні обвинуваченого та доводами сторони захисту, суд критично ставиться до показів обвинуваченого та доводів захисника.

Поведінку обвинуваченого під час судового розгляду та фактично повне невизнання свої вини обвинуваченим, суд розцінює як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливої для нього судово-слідчій ситуації.

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення у судових дебатах, що стороною захисту не наведено жодного дієвого аргументу щодо невідповідності наданих стороною обвинувачення доказів вимогам КПК України, а подано лише певні нелогічні умовиводи у формі власної версії самого обвинуваченого щодо його начебто непричетності до придбання з метою збуту, транспортуванні та зберіганні з цією метою незаконно виготовлених алкогольних напоїв. Така позиція щодо невизнання ОСОБА_4 вини є очевидною спробою обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за вчинене діяння. При цьому, навіть за невизнання обвинуваченим своєї вини, при його постійній зміні показів, категоричному запереченні очевидних обставин інкримінованих подій, його вигаданій версії цих подій, а також його зухвалій поведінці, та намаганні знайомих йому свідків применшити ступінь його причетності до інкримінованих подій, зібрані під час досудового розслідування, а також досліджені, проаналізовані та оцінені судом належні й допустимі переконливі докази вказують на винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 поза розумним сумнівом згідно стандарту доказування та «балансу ймовірностей», тобто за ступенем достовірності наданих стороною обвинувачення доказів, за яких суд визнає тягар доведення вини знятим, а фактичні обставини - доведеними.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Докази, які покладені в основу обвинувального вироку, суд визнає належними і допустимими, оскільки останні відповідають вимогам КПК України. Судом не встановлено допущення істотних порушень прав та свобод обвинуваченого, та інших осіб під час досудового розслідування, та збирання і фіксування доказів по даному кримінальному провадженню, а інформація, яка в них міститься, не дає суду жодних обґрунтованих підстав, щоб сумніватися у їх допустимості та достатності.

Так, предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, є незаконно виготовлені алкогольні напої, тютюнові вироби та інші підакцизні товари, тобто товари, до ціни яких згідно з чинним законодавством включається акцизний збір. Перелік підакцизних товарів визначено окремими законами України. Перелік підакцизних товарів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. В свою чергу, незаконно виготовленими підакцизними товарами слід вважати товари, виготовлені особою, яка не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності або працює без отримання ліцензії, якщо відповідна діяльність підлягає ліцензуванню, або з порушенням умов ліцензування. Слід зазначити, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України полягає у таких діях: 1) придбання незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів; 2) зберігання таких товарів; 3) їх транспортування; 4) збут незаконно виготовлених підакцизних товарів.

При цьому слід зауважити, що придбання, транспортування та зберігання незаконно виготовлених алкогольних напоїв (продукції) ОСОБА_4 відбувалось саме з метою збуту, на що вказує кількість, яку він замовляв через за стосунок «Телеграм» та кількість вилученої під час обшуку продукції, а також відсутність жодних доказів на підтвердження отримання ОСОБА_4 будь-яких доходів в законний спосіб. Тому покази ОСОБА_4 про те, що він купував дані алкогольні напої для власного вживання є не правдивими.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у незаконному придбанні з метою збуту, транспортуванні та зберіганні з цією метою незаконно виготовлених алкогольних напоїв, кваліфікується за ч. 1 ст. 204 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, особу обвинуваченого, який раніше не судимий (т. 3 а.п. 100), одружений (а.с. 51), має двох малолітніх дітей (а.с. 52, 53), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 3 а.п. 102, 104, однак у вчиненому не розкаявся, всіляко намагався ухилитись від кримінальної відповідальності та жодних позитивних висновків для себе не зробив.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Суд не може прийняти як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , його заяву про визнання вини та щире каяття у скоєному, оскільки такі дії за своєю суттю щиросердними не є, суд вважає, що такі твердження обвинуваченого лише спрямовані на пом`якшення його відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При цьому, окрему увагу, суд звертає на промову у судових дебатах захисника, який зазначив, що його підзахисний має бути виправданим, однак, у випадку визнання обвинуваченого винним, сторона захисту вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 нижню межу покарання у виді штрафу.

На переконання суду така позиція в судових дебатах сторони захисту свідчить не інакше як про обґрунтовані сумніви у невинуватості обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставини того, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має двох малолітніх дітей, не є для суду достатніми для обґрунтування висновку про можливість призначення обвинуваченому у виді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 204 КК України.

Враховуючи загальні засади призначення покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд вважає, що необхідно призначити покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства».

В той же час, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження.

Таким чином, наведені відомості щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в їх сукупності, з урахуванням поведінки останнього під час судового розгляду, його ставлення до скоєного, характеру, тривалості та обставин вчинення злочину, його наслідків, доводять суд до обґрунтованого висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді максимального штрафу в розмірідесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, згідно ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Також, ч. 1 ст. 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України спеціальну конфіскацію (яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави) до автомобіля «NISSAN», моделі «ROGUE», державний номерний знак НОМЕР_6 , № кузова НОМЕР_10 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 НОМЕР_12 ), як до майна, яке було використане як засіб для вчинення кримінального правопорушення, а саме: для транспортування ОСОБА_4 з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів та до мобільного телефону ОСОБА_4 марки «Iphone» imei НОМЕР_4 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 , який ним використовувався як засіб для вчинення кримінального правопорушення, а саме: для незаконно придбання (шляхом замовлення через застосунок «Телеграм») з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що поведінка та покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні, а також умисна зміна показів в суді свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_10 були спрямовані в тому числі на уникнення застосування судом спеціальної конфіскації до автомобіля ОСОБА_4 . Однак такі покази не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та були спростовані показами свідка ОСОБА_8 , матеріалами НСРД та іншими доказами в їх сукупності.

В той же час стороною захисту та самим обвинуваченим не було надано суду жодного доказу на підтвердження користування обвинуваченим ОСОБА_4 та використання ним в своїй злочинній діяльності, а саме транспортування до гаражу на зберігання з метою збуту, іншого транспортного засобу/засобів. При цьому конструкція та технічні характиристики автомобіля «NISSAN», моделі «ROGUE» дозволяють перевезення алкогольної продукції у відповідних коробках-тетрапаках по 10 літрів.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, яке не належить обвинуваченому ОСОБА_4 та не підлягає конфіскації або спеціальній конфіскації, підлягають скасуванню.

Оскільки покарання за даним вироком ОСОБА_4 призначається у виді штрафуз конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, то запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підлягає скасуванню (т. 1 а.п. 64).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 2, 7, 9, 100, 124, 174, 368, 369-371, 373-374, 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому покарання у виді штрафув розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) грн. з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених горілчаних товарів.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Застосувати спеціальну конфіскацію(яка полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави) до автомобіля «NISSAN», моделі «ROGUE», державний номерний знак НОМЕР_6 № кузова НОМЕР_10 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 НОМЕР_12 ) та мобільного телефону марки «Iphone» imei НОМЕР_4 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 .

Скасувати захід забезпечення кримінального провадження, вжитий ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2023 (т. 1 а.п. 242-243) та ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2023 (т. 1 а.п. 246-247) у вигляді арешту на транспортний засіб марки «SUBARU», моделі «OUTBACK», державний номерний знак НОМЕР_13 № кузова НОМЕР_14 та ключі від даного транспортного засобу.

Захід забезпечення кримінального провадження, вжитий ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2023 (т. 1 а.п. 208-209) у вигляді арешту транспортного засобу марки «NISSAN», моделі «ROGUE», державний номерний знак НОМЕР_6 № кузова НОМЕР_10 , ключ від даного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_15 - залишити до приведення вироку до виконання.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- 92 картонні коробки, в яких містяться алкогольні вироби невідомого походження без акцизних марок - конфіскувати та знищити;

- 30 пакувальних виробів для алкогольних виробів, 39 видів сировини для алкогольних виробів, які містяться в пластикових флаконах - знищити;

- транспортний засіб марки «NISSAN», моделі «ROGUE», державний номерний знак НОМЕР_6 № кузова НОМЕР_10 , ключі від даного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_15 , мобільний телефон марки «Iphone» білого кольору imei НОМЕР_4 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 - зберігати до набрання вироком законної сили після чого конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації шляхом примусового безоплатного вилучення у власність держави;

- транспортний засіб марки «SUBARU», моделі «OUTBACK», державний номерний знак НОМЕР_13 № кузова НОМЕР_14 та ключі від даного транспортного засобу - залишити власнику ОСОБА_20 за належністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави витрати за проведені Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України (, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17 ) судові експертизи спиртовмісних сумішей № 4190-23 від 20.12.2023 в сумі 12116,48 грн. (т. 1 а.п. 102, 103) та № 1939-24 від 19.08.2024 в сумі 18174,72 грн. (т. 1 а.п. 113, 114), а всього - 30291,20 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1