01.11.2024
Справа №642/5184/23
Провадження № 1-р/642/32/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря Антонян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові Харкові заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_2 із заявою про роз`яснення судового рішення.

Згідно заяви, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Так, 23.06. 2023 року автомобіль ВАЗ21099 д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , на праві власності, був вилучений та поміщений на територію тимчасового тримання транспортних засобів штрафного майданчика за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно резолютивної частини вироку, речові докази - транспортний засіб ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 ухвалено повернути власнику ОСОБА_1 .

При цьому зазначене рішення суду не зовсім зрозумілим, що стосується повернення автомобіля з штрафного майданчику за адресою АДРЕСА_2 на безоплатній основі, згідно Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затверджена наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.

У зв`язку з цим заявник просить роз`яснити вирок суду в частині виконання вироку, а саме чи має заявник право повернути вищевказаний транспортний засіб безоплатно, за весь період перебування, під час тимчасового арешту автомобіля ВА3-2109 на штрафному майданчику, оскільки у зв`язку з визнанням вказаного автомобіля речовим доказом у кримінальному проваджені обов`язок щодо фінансування витрат на зберігання речового доказу покладено ГУНП МВС України в Харківській області, працівниками СВРЗуСТ ГУНП в Харківській області якого здійснено його передачу на тимчасове зберігання.

В судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду клопотання в якому просить вказану заяву розглядати без її участі.

ОСОБА_3 та його захисник адвокат Щокін М.Л. в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про проведення судового засідання щодо роз`яснення вироку суду без їх участі.

Потерпіла та її представники до суду не прибули, причину неявки не повідомили, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно із ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, а тому суд вважає можливим розглянути подання у відсутності вказаних осіб відповідно до ч.5 ст.539 КПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим розглянути подання на підставі наданих матеріалів, у відсутності не з`явившихся осіб.

На підставі ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою спеціального науково-технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року визнано винуватим ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді - 1 (одного) року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття основного покарання з випробуванням- строком на 1(один) рік. Покладено на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того вироком суду в порядку ст.100 КПК України вирішено питання речових доказів у кримінальному провадженні, зокрема, арешт слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 скасовано. Речові докази: транспортний засіб «ВАЗ 21099» д.з. НОМЕР_2 , повернуто власнику ОСОБА_4 .

Згідно з ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Так, відповідно до положень ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст.534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.90 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» до питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться: а) про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання; б) про усунення суперечностей і неточностей при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого; в) про усунення описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого тощо.

Під час виконання вироків суд, який їх ухвалив, вправі вирішувати питання, що виникають внаслідок недоліків вироків, а також питання, що виникли в процесі виконання вироків, зокрема: про звільнення з-під варти особи, засудженої до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, якщо підсудний був під вартою, і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу; про застосування закону про амністію, якщо його застосування є обов`язковим, і суд при постановленні вироку не обговорив цього питання; про зарахування досудового тримання особи під вартою в строк відбування покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущена неточність при його обчисленні; про поновлення в правах особи, обмежених під час кримінального провадження, якщо таке поновлення не було зроблено судом при ухваленні виправдувального вироку; про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо вони не були скасовані судом при ухваленні виправдувального вироку; про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно; про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду; про заходи піклування про неповнолітніх, непрацездатних і збереження майна засудженого, якщо у вироку немає такого рішення, тощо.

Як зазначалося вище заявник просить роз`яснити вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року в частині виконання вироку, а саме чи має заявник право повернути вищевказаний транспортний засіб безоплатно.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів і документів.

Так, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року арешт слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 про накладення арешту скасувано, речові докази: транспортний засіб «ВАЗ 21099» д.з. НОМЕР_2 , повернуто власнику ОСОБА_4 .

Згідно п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Тобто, рішення щодо речових доказів підлягає виконанню після набрання вироком (ухвалою) законної сили або після закінчення строку оскарження ухвали, постанови про закриття справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Слід зазначити, що вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року не набрав законної сили.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 , в якому порушуються питання щодо виконання вироку, який ще не набрав законної сили, не може бути вирішене судом по суті, оскільки воно є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372, 374, 380, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя А.М. Гримайло