Справа № 461/8551/24
Провадження № 1-кс/461/6580/24
УХВАЛА
25.10.2024 Галицький районний суд м. Львова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваної - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчої відділу розслідування з лочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо підозрюваної:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костопіль Костопільського району Рівненської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої, яка підозрюється:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді в.о. 10-го відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», будучи у відповідності до Закону України «Про запобігання корупції» особою прирівняною до осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та відповідно до ст. 18 Кримінального кодексу України службовою особою, налагодила протиправну схему одержання неправомірної вигоди від громадян України чоловічої статі, які відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» повинні оновити особисті дані, відповідно до системи військового обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки - за поміщення їх на стаціонарне лікування до КНП ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 та отримання рішення ЛКК із зазначенням діагнозу, що слугуватиме підставою для зниження ступеню придатності до військової служби за станом здоров`я.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 залучила до такої протиправної діяльності інших, невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, з числа працівників КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».
Так, наприкінці червня 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на території КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою домовленістю зустрілася із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою надання останньому консультацій щодо проходження обстеження у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» у зв`язку із тим, що ОСОБА_7 у 1992 році перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі у зв`язку зі діагностуванням у нього захворювання, пов`язаного з розладом психіки та можливості отримання ОСОБА_7 документів, які слугуватимуть у подальшому підставою для зниження ступеню придатності до військової служби за станом здоров`я.
У ході спілкування ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_7 про те, що вона зможе забезпечити перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та запевнила, що у подальшому, при скеруванні до лікарсько-консультативної комісії КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», забезпечить виготовлення необхідних (у тому числі і недостовірних) медичних документів про стан його здоров`я, що будуть слугувати підставою для зниження ступеню придатності до військової служби за станом здоров`я ОСОБА_7 , при цьому висловила вимогу про необхідність у наданій їй грошової винагороди (неправомірної вигоди) у вигляді 1000 доларів США за вчинення вказаних дій.
ОСОБА_7 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_4 умови, за яких він був вимушений погодитись надати неправомірну вигоду останній, з метою запобігання настання шкідливих наслідків для себе, а саме можливої відмови у поміщенні його на стаціонарне лікування та проходження ним лікарсько-консультативної комісії КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що зумовить отримання щодо ОСОБА_7 недостовірних даних щодо його стану здоров`я, а тому, усвідомлюючи, що лише у разі надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 за вчинення вказаних дій, зможе отримати позитивне рішення комісії, погодився на протиправні вимоги ОСОБА_4 та повідомив їй про це.
У подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою реалізації свого злочинного умислу та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , 26.09.2024, спільно з іншими невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами з числа працівників КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», організувала поміщення на стаціонарне лікування до 15-го відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 , при цьому надавши змогу ОСОБА_7 фактично не перебувати на такому лікуванні у формі стаціонару, із можливістю вільного відвідування.
04.10.2024 близько 13:30 год., перебуваючи на території КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», під час особистої зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , остання висловила вимогу ОСОБА_7 надати їй неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 300 доларів США за поміщення ОСОБА_7 на стаціонарне лікування у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та прийняття позитивного рішення з приводу виготовлення документів за результатами проходження лікарсько-консультативної комісії КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», які у подальшому слугуватимуть підставою для зниження ступеню придатності до військової служби за станом здоров`я.
У подальшому, 23.10.2024 близько 11:00 год., ОСОБА_4 з метою доведення свого спільного злочинного умислу з іншими невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами з числа працівників КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» до кінця, перебуваючи на території вказаної лікарні, що за адресою: АДРЕСА_2 , передала ОСОБА_7 акт дослідження стану здоров`я призовника № 595 від 04.10.2024 на ім`я ОСОБА_7 про те, що останній оглянутий лікарсько-консультативною комісією КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» та йому діагностовано емоційно нестабільний розлад особистості, імпульсивний тип, помірно виражений з нестійкою компенсацією, F60.3, тобто відповідно до додатку до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 262 від 27.04.2024 «Про затвердження Змін до положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України», у графі розлади психіки та поведінки зазначено, що особи із встановленим діагнозом F60.3 - придатні до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та повторно висловила вимогу ОСОБА_7 у наданні їй іншої частини неправомірної вигоди у сумі 300 доларів США, за видачу ОСОБА_7 вказаного акту дослідження стану здоров`я призовника.
23.10.2024 злочинна діяльність ОСОБА_4 була викрита та припинена внаслідок її затримання правоохоронними органами в порядку ст. 208 КПК України.
З огляду на вище викладене, вважає, що є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 , а тому останній необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, а тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор та слідча клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому.
Захисник у судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив відмовити у його задоволенні, оскільки таке необґрунтоване та безпідставне. У разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу, просив обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також, просив слідчу суддю врахувати те, що на утриманні підозрюваної ОСОБА_4 знаходяться матір та малолітня донька.
Підозрювана підтримала думку захисника та проти застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, просила обрати їй запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчої за погодженням з прокурором підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно зі з ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на положення ст. 177 КПК України щодо підставності застосування запобіжного заходу до підозрюваної у цій справі, слідча суддя враховує таке.
23.10.2024 ОСОБА_4 затримано правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України.
24.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
На виконання вимог положень ч. 1 ст. 194 КПК України слідча суддя встановила, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Зокрема, обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме:
- заявою ОСОБА_7 від 08.07.2024;
- матеріалами оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення від 09.07.2024;
- протоколами допиту у статусі свідка ОСОБА_7 від 09.07.2024, 13.08.2024, 07.10.2024, 21.10.2024, 24.10.2024;
- протоколами огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 08.10.2023 та 23.10.2024;
- протоколом обшуку автомобіля «Honda Jazz», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 23.10.2024;
Оцінюючи зазначені слідчою у клопотанні та наведені прокурором у судовому засіданні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, слідча суддя вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність у діях підозрюваної ризиків, передбачених ст. 368 КПК України.
Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду
Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінуються їй, є тяжким, у разі доведення вини їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та остання, будучи обізнаною про покарання, що загрожує за інкримінований їй злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення).
Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, остання може спілкуватися з іншими невстановленими особами, які діяли за єдиним спільним умислом із нею з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.
Щодо ризику впливати на свідків у кримінальному провадженні
З цього питання, слідча суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.
Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).
Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Поряд з цим, за змістом ч. 11 ст. 615 КПК України як докази у суді можуть бути використані і показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану. Проте хід і результати такого допиту мають фіксуватися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
Тому, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.
Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).
Оскільки наразі після затримання підозрюваної, фактично розпочалась стадія збирання доказів за допомогою гласних слідчих дій, існує потреба у допиті великої кількості свідків з огляду на обставини повідомленої підозри, а тому існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваної, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.
Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання
Отже, викладені обставини дають достатні підстави вважати, що все таки існує ризик впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
Щодо ризику вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином
Цей ризик обґрунтовується тим, , що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку із чим, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань у ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо її непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.
Окрім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити про таке. Відповідно до рекомендацій, що надані Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні цієї справи.
Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідча суддя виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Окрім того, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку зі повномасштабною збройною агресією росії проти Української Держави та Українського Народу.
Вказані обставини у своїй сукупності підтверджують, що у діях підозрюваної наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Окрім цього, ОСОБА_4 є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а тому відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку слідчої судді, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому доводи представників органу досудового розслідування та органу прокуратури слідча суддя вважає обґрунтованими та вмотивованими.
Тому, з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та час його вчинення (в умовах воєнного стану), слідча суддя вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчої, за погодженням з прокурором, про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.
Застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідча суддя вважає за необхідне визначити відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України підозрюваній відповідний розмір застави.
Частина 5 ст. 182 КПК України визначає, щодо відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається застава у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку про задоволення клопотання у повному обсязі.
Керуючись статтями 177,178,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, слідча суддя -
Клопотання задовольнити.
У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 строком на 2 місяці, тобто до 25 грудня 2024 року включно, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту ( АДРЕСА_2 ), в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із ОСОБА_7 та іншими свідками сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 28.10.2024 о 09:30 год.

Слідча суддя ОСОБА_8