Справа № 132/3038/24
Провадження №11-сс/801/750/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2024 року,

якою частково задоволено клопотання слідчого, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 листопада 2024 року включно з визначенням застави стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Болград Одеської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, розлученого, непрацевлаштованого, раніше неодноразово судимого, востаннє 22 грудня 2022 року Суворівським районним судом міста Одеси за ч.3 ст.185, ч.1 ст.358 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, звільненого 11 серпня 2023 року із Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14), по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також тим, що в кримінальному провадженні наявні ризики, визначені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , маючи незняту та непогашену судимість за вироком Суворівського районного суду міста Одеси від 22.12.2022, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 попередньо домовившись та розподіливши між собою ролі, 18.09.2024 у період часу з 09 год.00хв. до 12год.00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна із проникненням у житло, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до квартири АДРЕСА_3 . Згідно досягнутої попередньої домовленості, ОСОБА_10 перебуваючи у тамбурі, що з`єднує квартиру АДРЕСА_4 , вживав заходів щодо спостереження за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб попередити про це ОСОБА_8 . Останній, виконуючи свої дії відповідно до попередньої домовленості, здійснив підбір відмикаючого пристрою до замку дверей квартири АДРЕСА_3 , відчинивши таким чином вхідні двері до квартири, проник усередину квартири, де віднайшов сумку чорного кольору із надписами на ній «Vitto Rossi», у якій перебували грошові кошти в сумі 50000 доларів США, 20000 Євро, 400000 гривень, ювелірні вироби із жовтого металу, банківськими платіжними картками, особистими документами, та іншими речами, які належали ОСОБА_11 .

Заволодівши вказаними грошима та речами, ОСОБА_8 вийшов із квартири, та разом із ОСОБА_10 розподілили викрадене майно, після чого покинули місце вчинення кримінального правопорушення. Своїми умисними, спільними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_10 завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 3392990 гривень, що більше ніж в 600 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, у особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2024 року - задоволено клопотання слідчого. Застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Болград Одеської області, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 16 листопада 2024 року включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908400 грн.00коп. У разі внесення застави покладено на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області; повідомляти слідчого відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування з потерпілою особою та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, внаслідок чого слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Також вирішуючи питання про визначення застави, слідчий суддя дійшов висновку про те, що з урахуванням обставин вчинення злочину та особи підозрюваного необхідно визначити заставу у межах трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвали слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконна, винесена з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадженні. Захисник вважає, що прокурором не доведено, а слідчий суддя не перевірив обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, також прокурором під час судового розгляду не доведені обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Із змісту ч.2 ст.177 КПК України слідує, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Стосовно обґрунтованості підозри, суд зазначає, що в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, у тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст.5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

Так, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного такого виняткового виду запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, а наявність самої обґрунтованої підозри підтверджується відповідними письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Як убачається з наданих у апеляційний суд матеріалів, у повідомленні про підозру ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколі огляду місця події від 18.09.2024; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_11 від 19.09.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 19.09.2024; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.09.2024; протоколі огляду речей від 19.09.2024; постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 19.09.2024; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2024; протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 від 19.09.2024, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, оскільки наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання, у тому числі й для стороннього спостерігача, причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, згідно з підозрою.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробила сторона обвинувачення стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому посилання сторони захисту на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними. Крім того, як установлено колегією суддів, обставини підозри з`ясовані в тій мірі, у якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді для застосування до особи запобіжного заходу.

Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Разом із тим, висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_8 вини у вчиненні злочину, оскільки питання винуватості у судовому порядку вирішується після надходження обвинувального акту до суду.

Стосовно ж наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то вони існують та підтверджуються матеріалами провадження. При цьому колегія суддів виходить з того, що підстави, які дають можливість слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний ОСОБА_8 обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Тому доводи захисника з приводу належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 на даному етапі не спростовують реальність реалізації ризиків у подальшому. Відтак, цілком доведеним є висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, його наслідків, тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , відомостей про особу підозрюваного, який розлучений, непрацевлаштований, раніше неодноразово судимий, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, врахувавши обставини правопорушення, особу підозрюваного, правомірно визначив йому альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Доказів неможливості утримувати ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятора внаслідок поганого стану здоров`я апеляційному суду не надано.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2024 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4