Справа № 635/9452/24
Провадження № 1-кп/635/1015/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (на відеозв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижній Бишкин, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, на час вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді: кулеметника 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.06.2022 за ч.2 ст.185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.05.2024 звільнений умовно-достроково від покарання для проходження військової служби за контрактом

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Суд визнає доведеним, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №148 від 23.05.2024 ОСОБА_4 зараховано до списків військової частини та призначено на посаду номера обслуги кулеметного взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №183 від 26.06.2024 ОСОБА_4 призначено на посаду кулеметника 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) ВЧ НОМЕР_1 .

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та який діє на теперішній час.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом строком до закінчення особливого періоду, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

При цьому, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді кулеметника 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) ВЧ НОМЕР_1 , 17.07.2024 під час проходження військової служби вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, без дозволу командування та поважних причин, в умовах воєнного стану вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, діючи в умовах воєнного стану 17.07.2024 самовільно залишив місце несення служби, а саме місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_4 в період з 17.07.2024 до моменту фактичного затримання 30.07.2024, незаконно перебував поза межами території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, з метою ухилитись від військової служби.

До моменту фактичного затримання солдат ОСОБА_4 до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 та до місця тимчасової та постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 не повернувся, про своє місце знаходження не повідомив.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, щодо обставин його вчинення пояснив так, як це вказано у вироку, тому суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, військовослужбовець, офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем проходження служби характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Вказані вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 в сукупності та обставини вчинення злочину свідчать про підвищену суспільну небезпечність дій обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вказані вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 в сукупності та обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпечність дій обвинуваченого. Відтак, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України, призначити покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком та вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.06.2022.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.06.2022 у виді 1 (одного) місяця, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років 1 (один) місяць.

Початком строку відбування покарання ОСОБА_4 вважати дату фактичного затримання 30.07.2024.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до судової палати з кримінальних справ Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1