УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Неспірного ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України звернулись до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва із скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання 10.09.2024 заяви про вчинення кримінального правопорушення, в строки визначені ст. 214 КПК України.

Скарга мотивована тим, що 04.12.2020 було вбито ОСОБА_6 , який був батьком та чоловіком скаржників. Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2023 року у вчиненні даного кримінального правопорушення визнано винним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 119 КК України. Вирок набрав законної сили.

Даним вироком визначено про стягнення з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_4 щомісячне довічне стягнення в розмірі 2 037, 85 грн.; 14 900 грн. витрат на поховання; 3 746, 50 грн. матеріальної шкоди завданої здоров`ю та 100 000 грн. моральної шкоди. Стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 -100 000 грн. моральної шкоди. Стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 18595 грн. витрат на поховання та 100 000 грн. моральної шкоди. Для виконання вирок суду було скеровано у Солом`янський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та до Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ. Але, станом на день звернення зі скаргою до суду, жодного грошового стягнення виконано не було, тобто засуджений ОСОБА_7 умисно ігнорує вимоги вироку суду. За інформацією Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ надійшла наступна інформація: у відділі перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/760/230/23 від 19.01.2023 р. виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 завданих збитків та шкоди, сплату довічного стягнення, судових зборів. Державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, майна боржника, та інші. Направлені виклики та вимоги з ВДВС боржником ігноруються. Таким чином з боку ОСОБА_7 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме фінансова бездіяльність, відмова або затримка у виплаті грошових сум, які мають бути сплачені відповідно до вироку суду, перешкоджання їх виконанню у формі ухиляння від органів ВДВС, ігнорування письмових викликів. Із вказаного приводу ними було складено заяву до Солом`янського Управління поліції ГУ НП у м. Києві, яку було відправлено 07.09.2024, та яка була отримана 10.09.2024.

До теперішнього часу посадові особи Солом`янського Управління поліції ГУ НП у м. Києві не внесли до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України та не розпочали досудове розслідування. Жодної інформації, повідомлення щодо вказаного питання вони не отримали. У телефонній розмові із працівником чергової частини вказаного підрозділу поліції їм повідомили, що заяву до ЄРДР не вносили та кримінальне провадження не розпочато.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Разом з цим, скаржником ОСОБА_5 подано до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує та просить її задовольнити. Тож, слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 даного Кодексу в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

Під час цього розгляду є встановленим, що 07.09.2024 скаржниками було направлено до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , яка була отримана 10.09.2024.

Дані про внесення відомостей щодо обставин відображених у зверненні до ЄРДР, на час розгляду скарги слідчим суддею, не встановлені.

Тобто, строки визначені ст. 214 КПК України, суб`єктом оскарження не дотримані. Тим самим є дійсним факт бездіяльності.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також, слідчий суддя враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки, Велика Палата Верховного Суду, слідчий суддя з`ясувавши наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають встановленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги, дійшов такого висновку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

В цьому випадку, запроваджені внутрішні процедури щодо порядку та строків внесення даних до ЄРДР кореспондуються з нормами наведеної ст. 214 КПК України.

Як наслідок, з вище зазначеної правової норми (ст. 214 КПК України) та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесення за нею відомостей до ЄРДР так, як згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому, вказаний обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ст. 214 КПК, з даного питання, так як дії суб`єкта оскарження, у цій ситуації, є обмеженими, а саме полягають у самому внесенні даних до ЄРДР за зверненням, тобто він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

В цьому випадку, суб`єкт оскарження фактично ухилився від реалізації своєї компетенції.

В такого роду правовідносинах останній має вчинити дію визначену у КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що 07.09.2024 скаржниками було направлено до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , яка була отримана Солом`янським УП ГУНП у м. Києві 10.09.2024, але за нею, у строки визначені ст. 214 КПК України, відомості до ЄРДР внесено не було.

Тим самим, Солом`янське УП ГУНП у м. Києв позбавило особу, яка подала повідомлення про злочин, як сторону у взаємовідносинах, що склалися між ними з моменту подання такого звернення про злочин, розумної можливості представити свою справу за таких умов, які б не ставили його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (суб`єктом оскарження).

За таких умов, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом зобов`язання суб`єкта оскарження вчинити дії передбачені ст. 214 КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві вчинити дію передбачену ст. 214 КПК України (після подання заяви/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування) за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , отриманої Солом`янським УП ГУНП у м. Києві 10.09.2024, в строки визначені ст. 214 вказаного Кодексу та з урахуванням положень ст. 28 КПК України .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10