У Х В А Л А

про арешт майна

25 вересня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника третьої особи, щодо майна якої розглядається клопотання адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у закритому судовому засіданні, клопотання начальника Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0002721, яке внесене до ЄРДР 15 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

подане клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 15 серпня 2024 року о 11:09 год. на вул. Заводська (Льодова Арена «Білий Барс») м. Біла Церква.

У ході цієї ДТП водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 , під час виконання маневру розвороту не надав перевагу в русі зустрічному автомобілю «Mitsubishi Pajero Sport», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який в результаті ДТП перевернувся на дах.

Водій ОСОБА_6 госпіталізований до Білоцекрівської міської лікарні № 2, з діагнозом: забій грудної клітки ліворуч, садно передпліччя.

Автомобіль «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 .

Далі, 15 серпня 2024 року, він визнаний речовим доказом.

Зазначав, що з ним необхідно провести інженерно-технічну експертизу і слідчий експеримент.

Вважав, що повернення вище вказаного автомобіля може призвести до його приховування, пошкодження, знищення або псування та унеможливить їх використання, як речових доказів та проведення необхідних судових експертиз та слідчого експерименту.

Отже, з метою збереження речових доказів, просив:

(1) накласти арешт на майно, яке було вилучене 15 серпня 2024 року, під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 "), а саме автомобіль марки «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 , на якому були зафіксовані наявні механічні пошкодження, які могли виникнути внаслідок ДТП, власником якого є ОСОБА_5 та визначити місце його зберігання майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км автодороги Р-17 сполученням «м. Біла Церква-Володарка», кадастровий номер: :01:029:0160.

(2) заборонити використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття окремого рішення у кримінальному провадженні.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, за підстав та обставин наведених у ньому. Зазначав, що 23 вересня 2024 року призначена інженерно-технічна експертиза для проведення якої необхідний автомобіль марки «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 . Зазначав, що раніше не було можливості провести експертизу, оскільки за планом слідчих (розшукових) дій, необхідно було підтвердити чи спростувати наявність тілесних ушкоджень у потерпілого. Вказана експертиза була завершена лише 19 вересня 2024 року.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти поданого клопотання, оскільки автомобіль ОСОБА_5 вже тривалий час знаходиться на штрафному майданчику і орган досудового розслідування мав достатньо часу, щоб провести з ним усі необхідні слідчі (розшукові) дії та експертизу. Вказував, що на штрафному майданчику автомобіль зберігається в неналежних умовах та псується. Зазначав, що тривалість зберігання автомобіля у подальшому спричинить великі фінансові втрати для власника, оскільки необхідно буде сплатити за його зберігання на штрафному майданчику.

Водночас, вказував, якщо слідчий суддя дійде до висновку про необхідність накладення арешту, просив його передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зазначає, що як на підставу для накладення арешту, прокурор ОСОБА_3 посилався на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчою суддею установлено, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002721, яке внесене до ЄРДР 15 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яка трапилася 15 серпня 2024 року о 11:09 год. на вул. Заводська (Льодова Арена «Білий Барс») м. Біла Церква. У ході цієї ДТП водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 під час виконання маневру розвороту не надав перевагу в русі зустрічному автомобілю «Mitsubishi Pajero Sport», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який в результаті ДТП перевернувся на дах. Водій ОСОБА_6 госпіталізований до Білоцекрівської міської лікарні № 2, з діагнозом: забій грудної клітки ліворуч, садно передпліччя.

Згідно з протоколом огляду місця ДТП від 15 серпня 2024 року, вилучений транспортний засіб «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 15 серпня 2024 року, він визнаний речовим доказом.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 17 січня 2024 року, власником вище вказаного автомобіля є ОСОБА_8 .

Відповідно до постанови від 23 вересня 2024 року, призначена інженерно-технічна експертиза з автомобілем «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 .

Вирішуючи питання про арешт майна з метою збереження речових доказів, в першу чергу, слідча суддя перевіряє наявність, у речей та предметів на які прокурор просить накласти арешт, ознак речових доказів, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що транспортний засіб «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 , таким ознакам відповідає, адже містить на собі сліди ДТП, тому може бути використаний, як доказ обставин, визначених ст. 91 КПК України.

Підстав визнавати необґрунтованою постанову про визнання автомобіля речовим доказом, приєднання до матеріалів провадження від 15 серпня 2024 року, у слідчого судді немає.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на важливість цього доказу, обмеження права власності буде розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження, а також не матиме невідворотних наслідків для власника, а ті які будуть є пропорційними та співмірними із завданням кримінального провадження, оскільки потенційне приховування, зміна транспортного засобу може мати, як наслідок уникнення особою кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що досягнення мети - збереження речових доказів, можливе виключно за рахунок накладення арешту із забороною використання та розпоряджання транспортним засобом, оскільки з ним необхідно провести інженерно-технічну експертизу а тому, якщо він буде повернутий власнику це перешкоджатиме виконанню завдання кримінального провадження визначеного у ст. 2 КПК України, можуть бути вчинені дії на зміну його технічних характеристик, знищені сліди ДТП тощо.

Отже, за викладених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст. 170, 173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання начальника Ставищенського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 15 серпня 2024 року, під час огляду місця події за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Заводська (Льодова арена "Білий Барс"), а саме автомобіль марки «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 , на якому були зафіксовані наявні механічні пошкодження, які могли виникнути внаслідок ДТП, власником якого є ОСОБА_5

Транспортний засіб марки «Audi Q-5», н.з. НОМЕР_1 , зберігати на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км автодороги Р-17 сполученням «м. Біла Церква-Володарка», кадастровий номер: :01:029:0160.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1