Справа № 739/2012/24
Провадження № 1-в/739/66/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представникаУВП №31 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31»про приведення вироку суду у відповідність до чинного законодавства та звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» про приведення вироку Сосницького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 засудженого за викрадення майна на суму 1 033 грн., що менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто суми, яка встановлена вказаним вище законодавством для дрібної крадіжки, відповідальність за яку передбачена КУпАП. Відповідно даний закон має звороту дію в часі, оскільки він скасовує кримінальну протиправність діяння, вчиненого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник УВП №31 подання підтримав та просив його задовольнити, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор у судовому засіданні висловився за задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 в режимі відеоконференції подання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку представникаУВП №31, прокурора та засудженого, дослідивши матеріали, додані до подання та особову справу засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, а також покладено виконання обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. 06 листопада 2023 року вказаний вирок суду набрав законної сили.

За змістом вироку ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні крадіжки у період з 09 червня 2023 року по 25 червня 2023 року на суму 1 033 грн. 00 коп.

Ухвалою Коропського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2024 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком суду від 06 жовтня 2023 року за частиною четвертою статті 185 КК України та направлено останнього до місць позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 23 квітня 2024 року дана ухвала набрала законної сили.

З 02 травня 2024 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавленні волі в ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31» згідно вироку суду від 06 жовтня 2023 року.

Суд зазначає, що законодавство України розмежовує крадіжку, як кримінально каране діяння, відповідальність за яку передбачена статтею 185 КК України та дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, відповідальність за яке передбачена статтею 51 КУпАП.

Так, згідно частини третьої статті 51 КУпАП (в редакції на час вчиненні засудженим інкримінованого йому діяння) передбачалося, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно пункту п`ятого підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу визначено податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Отже, на час вчинення засудженим ОСОБА_5 у 2023 році інкримінованого йому діяння крадіжка кваліфікувалася як злочин у випадку, якщо вартість викраденого перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що встановлювався на рівні податкової соціальної пільги, яка дорівнювала 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленої на 01 січня 2023 року, тобто становила 268 грн. 40 коп. (2648 грн. х 50%) х 0,2).

Якщо ж вартість викраденого становила 0,2 прожиткових мінімуми, або менше, то таке діяння кваліфікувалося як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року (далі - Закон України №3886-IX), яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, частиною першою статті 51 КУпАП (в редакції Закону України №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому частиною другою статті 51 КУпАП (в редакції Закону України №3886-IX) встановлено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з 09 серпня 2024 року крадіжка кваліфікується як злочин у випадку, якщо вартість викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що встановлювався на рівні податкової соціальної пільги, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленої на 01 січня відповідного року. При цьому у разі, якщо вартість викраденого майна менше вказаного розміру, то відповідні дії не є кримінально караними і за їх вчинення може наставати відповідальність за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Як з`ясовано судом ОСОБА_5 у період з 09 червня 2023 року по 25 червня 2023 року вчинив крадіжку на суму 1 033 грн. 00 коп., яка на той час перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, однак не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що для кваліфікації кримінальних правопорушень становило 2 684 грн.

Частиною шостою статті 3 КК України передбачено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається, законом України №3886-IX було внесено зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого крадіжка, предметом якої було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого визначений відповідно до підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункту п`ятого підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, перестала бути кримінальним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена статтею 185 КК України.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною першою статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки після внесення змін законом України №3886-IX до законодавства України про адміністративні правопорушення діяння, вчинене ОСОБА_5 , перестало буди кримінально караним, положенням даного закону, як такі, що скасовують кримінальну протиправність діяння, мають зворотну дію в часті, тобто поширюються на засудженого ОСОБА_5 , який вчинив відповідне діяння до набрання таким законом чинності.

Частиною другою статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин засудженого ОСОБА_5 необхідно негайно звільнити від покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, призначеного вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року за вчинення злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, на підставі частини другої статті 74 КК України як особу, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута.

Отже подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-372, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання ДУ «Новгород-Сіверська УВП №31»про приведення вироку суду у відповідність до чинного законодавства та звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 негайно звільнити від покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, призначеного вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року за вчинення злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, на підставі частини другої статті 74 КК України як особу, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копії ухвали вручити учасникам справ та надіслати до ДУ «Новгород-Сіверського УВП №31» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у вказаний строк з моменту отримання нею копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 00 хв. 09 вересня 2024 року.