Справа № 689/2243/23
ВИРОК

Іменем України

26.07.2024 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представниці потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2023 за № 0000102, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, із середньою освітою, неодруженої, проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючої, розлученої, в силу ст. 89 КК судимості не має,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

22 серпня 2023 року близько 14 год 10 хв в приміщенні магазину Берізка, який розташований на АДРЕСА_1 і знаходиться на господарстві ОСОБА_8 між останньою та ОСОБА_5 , яка привезла у вказаний магазин товар, виник конфлікт, так як між ними впродовж тривалого часу існують неприязні відносини. Під час даного конфлікту ОСОБА_9 з метою нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, свідомо бажаючи їх настання, схопила ОСОБА_10 двома руками за верхній одяг в ділянці грудної клітини та почала шарпати, при цьому подряпала нігтями пальців рук ліву молочну залозу.

Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_9 взяла в праву руку пляшку води ємністю 1,5 літра та нанесла нею потерпілій один удар по спині зліва.

Своїми протиправними діями обвинувачена спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу лівої надлопаткової ділянки спини, підшкірного крововиливу верхнє-внутрішнього квадранта правої молочної залози, садна шкіри на межі між верхніми квадрантами лівої молочної залози, які по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Підсудна ОСОБА_8 по суті пред`явленого обвинувачення винною себе визнала частково, заперечила факт умисного нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та показала, що дійсно, впродовж тривалого часу вона перебуває у неприязних відносинах з потерпілою, так як під час її перебування закордоном на заробітках ОСОБА_5 почала проживати однією сім`єю з її колишнім чоловіком ОСОБА_11 22 серпня 2023 року близько 14 години вона з внуками була в себе на подвір`ї по АДРЕСА_1 , де також знаходиться магазин Берізка, який вона побудувала разом з ОСОБА_11 , коли перебували у шлюбі. В цей же час до магазину приїхала ОСОБА_10 з сином і почала заносити в магазин товар, а в магазині був її колишній чоловік ОСОБА_11 . Так як вона неодноразово попереджала колишнього чоловіка, щоб ОСОБА_10 не приїжджала до магазину, коли є онуки, то вона вирішила піти в магазин щоб з`ясувати чому остання знаходиться в магазині. Коли вона зайшла в магазин і побачила там ОСОБА_10 , то між ними почався словесний конфлікт, під час якого вона схопила ОСОБА_10 за кофту, щоб випхати з магазину, а та схопила її за волосся. При цьому вона не мала наміру наносити потерпілій тілесних ушкоджень і не робила цього.

Незважаючи на часткове визнання підсудною своєї вини, її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 показала, що 22 серпня 2023 року близько 14 години вона з сином на автомобілі сусіда ОСОБА_12 , який був за кермом, привезла товар в магазин "Берізка", який знаходиться на господарстві ОСОБА_8 і в якому вона торгує з колишнім чоловіком останньої ОСОБА_11 . Коли вони вийшли з автомобіля та почали заносити в магазин товар, то ОСОБА_8 з дочкою була на подвір`ї. Вона на господарство обвинуваченої не заходила, а товар заносили через вхід до магазину зі сторони вулиці. В магазині в цей час був її чоловік ОСОБА_11 . Коли вже занесли товар в магазин, то раптом прибігла ОСОБА_9 з дочкою. ОСОБА_9 була ОСОБА_13 , почала кричати та обзивати її, а потім схопила її за груди, при цьому розірвала футболку, після чого схопила за волосся, а в подальшому взяла пляшку з водою та вдарила її по спині. Вона обвинувачену не била. ОСОБА_11 намагався їх розняти, але також отримав побої від обвинуваченої.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 22 серпня 2023 року близько 14 години він був в магазині Берізка по АДРЕСА_1 , який він побудував на своєму подвір`ї з своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 і де займався підприємницькою діяльністю з своєю теперішньою дружиною ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_10 разом з сином та сусідом привезли в магазин товар, то туди прибігла обвинувачена та почала шарпати ОСОБА_10 . ОСОБА_9 подерла груди ОСОБА_10 , а потім ще вдарила по спині пластиковою пляшкою з водою.

Свідок ОСОБА_12 показав, що 22.08.2023 близько 14 години він разом з сусідкою ОСОБА_5 та її сином привезли товар в продуктовий магазин в с. Вербка Мурована. В магазині в цей час був ОСОБА_11 , який є чоловіком ОСОБА_10 . Коли заносили товар в магазин, то прибігла колишня дружина ОСОБА_9 - ОСОБА_8 , яка почала кричати та виштовхувати ОСОБА_10 з магазину. Потім ОСОБА_9 взяла палку та вдарила ОСОБА_9 , а ОСОБА_10 , вийшовши з магазину трималася за голову, в неї була розірвана блуза. Після цього ОСОБА_11 викликав поліцію, а ОСОБА_10 розповіла, що обвинувачена побила її.

Висновком експерта № 438 від 23.08.2024 за результатами судово-медичної експертизи стверджується, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу лівої надлопаткової ділянки спини, підшкірного крововиливу верхнє-внутрішнього квадранта правої молочної залози, садна шкіри на межі між верхніми квадрантами лівої молочної залози, які по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 18).

Вказані показання потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судом оцінюються як належні та допустимі докази, оскільки вони підтверджують обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 , а також були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст. 352, 353 КПК України щодо допиту свідків, потерпілої в судовому засіданні, наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідків та потерпілої.

Крім того суд враховує, що під час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_5 в присутності понятих розповіла та показала за яких обставин 22.08.2023 близько 14 год 10 хв в магазині Берізка, який розташований на АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 схопила її за верхній одяг, почала шарпати, а також вдарила пластиковою пляшкою з водою по спині, що також узгоджується з показаннями свідків і що підтверджується даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.08.2023 (а.к.п. 19).

Поряд з цим суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_14 , яка є донькою обвинуваченої, про те, що остання не наносила тілесних ушкоджень потерпілій, як таких, що надані нею з метою сприяння уникненню ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та суперечать дослідженим доказам по справі.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання підсудної, не встановлено.

Також суд, згідно з вимогами статей 50 та 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, конкретні обставини справи, дані про особу підсудної, яка позитивно характеризується за місцем проживання.

За таких обставин суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення підсудної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Оскільки інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні вчинене нею до постановлення щодо неї попереднього вироку, то в силу ч. 4 ст. 70 КК України до покарання призначеного за даним вироком, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, слід приєднати покарання, призначене підсудній за вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19.01.2024 згідно якого вона була визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого 22 серпня 2023 року, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і їй було призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Дане покарання ОСОБА_8 відбула, сплативши штраф, що підтверджується квитанцією від 23.02.2024, а тому в силу ст. 89 КК є такою, що не має судимості.

При цьому суд враховує правові позиції щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, які зроблені Об`єднаною палатою ККС ВС в постановах від 08 лютого 2021 року (справа № 390/235/19), від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17), від 22 січня 2024 року (справа № 236/4167/20).

Зокрема суд звертає увагу на те, що для призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів мають значення саме призначені попередніми вироками засудженому покарання, а не їх відбуття, натомість відбуття покарання є визначальним при застосуванні судом положень ст. 71 КК та призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

У даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 пред`явлений цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної (немайнової) шкоди.

ОСОБА_5 просила стягнути на її користь з ОСОБА_8 320,00 грн. - в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 15000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування позовних вимог потерпіла вказала, що протиправними діями обвинуваченої було пошкоджено її одяг (футболку), внаслідок чого їй було завдано матеріальної шкоди, в визначенні розміру якої вона виходить із вартості пошкодженого майна. Щодо розміру відшкодування моральної шкоди, то потерпіла вказала, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, внаслідок із спричиненням їй тілесних ушкоджень, яких вона зазнала у зв`язку із несподіваною, протиправною поведінкою обвинуваченої, із її приниженням у громадському місці, на очах її співмешканця та сторонніх осіб (а.к.п. 34).

В ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_8 цивільний позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог потерпілої, при цьому зазначила, що остання сама спровокувала конфлікт, коли приїхала до магазину на її подвір'ї, знаючи, що в неї вдома є онуки.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Відповідно до п. 9 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

В той же час ані стороною обвинувачення, ані потерпілою і її представницею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження пошкодження одягу потерпілої. Зокрема відсутні будь-які об`єктивні дані про пошкодження одягу (футболки, блузки) потерпілої тощо.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог потерпілої про стягнення з обвинуваченої завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 320,00 грн. слід відмовити.

В той же час, враховуючи конкретні обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченої на користь потерпілої підлягає стягненню 4000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої їй кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, процесуальних витрат немає, речові докази відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765,00 (сімсот шістдесят п`ять) грн.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за даним вироком, більш суворим, що призначене за попереднім вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 19 січня 2024 року, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_2 , ід. н. НОМЕР_1 ) 4000,00 (чотири тисячі ) грн. - в рахунок в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної (немайнової) шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15