МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2149/24
Провадження № 1-в/945/169/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання начальника Миколаївського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2, 3 статті 74 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2024 року начальник Миколаївського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2, 3 статті 74 КК України відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Миколаївського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2023 року згідно якого засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання призначеного за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2022 року, остаточно визначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. У відповідності до ст. 76 КК України зобов?язаний періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Відповідно до вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2023 року громадянин ОСОБА_5 у ніч з 18 квітня 2021 на 19 квітня 2021, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 таємно викрав майно належне потерпілій ОСОБА_6 причинивши потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 352 грн. За вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2022, який в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання приєднано до вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 травня 2023 року (за яким зараз засуджений перебуває на обліку), ОСОБА_5 05 квітня 2021 року перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 викрав газову плиту марки «Greta» спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1083,33 грн.

Разом з тим, 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 2021 рік становило 2270 грн 00 коп.

Начальник Миколаївського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд подання без їх участі у зв`язку із зайнятістю на роботі, подання підтримала.

Прокурор ОСОБА_8 подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, проти задоволення подання не заперечував.

ОСОБА_5 подав заяву на отримання електронних повісток, де вказав свій номер телефону. Відповідно до довідок про доставку повідомлення у додаток «Viber» за вказаним номером телефона було направлено повістку про виклик до суду у судове засідання, яке було призначене на 10.10.2024, яка була доставлена 24.09.2024, а також у судове засідання, призначене на 08.11.2024, яке було доставлене 10.10.2024. Отже ОСОБА_5 повідомлений про дату, час та місце розгляду подання належним чином у судове засідання не з`явився, причини неприбуття не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату не подавав.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.08.2022 ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, та на підставі ст. 75 КК України він звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Зазначений вирок набрав законної сили 22.09.2022.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання призначеного за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2022 року, остаточно визначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Аналогічну правову позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові по справі № 278/1566/21 від 07.10.2024 та Верховний суд у своїй постанові по справі № 567/507/23 від 22.08.2024.

Згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 вартість викраденого в ніч з 18.04.2021 на 19.04.2021 ОСОБА_5 майна становила 352 гривні.

Згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.08.2022 вартість викраденого 05.04.2021 ОСОБА_5 майна становила 1083,33 гривні.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1135 гривень.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 правопорушень (в ніч з 18.04.2021 на 19.04.2021 та 05.04.2021), розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2270 гривень (1135х2=2270).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023, який набрав законної сили, становила за епізодом від 18.04.2021-19.04.2021 - 352,00 гривні, та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.08.2022, який набрав законної сили, за епізодом від 05.04.2021 становила 1083,33,00 гривні, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, судом встановлено наявність підстав для задоволення клопотання.

Отже, засуджений ОСОБА_5 , який вчинив діяння, караність якого усунена Законом № 3886-ІХ, відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного йому судом покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 3, 5, 74 КК України, ст. 165 КВК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Миколаївського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2, 3 статті 74 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

08.11.2024