КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.07.2024 задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23-00 години до 06-00 години наступної доби, за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком на два місяці, до 12.09.2024.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки,

____________________________________________________________________________________

Справа № 757/31875/24-к Слідчий суддя ОСОБА_11

Апеляційне провадження № 11-сс/824/5262/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (проходження служби);

3) утримуватися від спілкування:

- з підозрюваними у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_18 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_19 , заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_20 ; начальником відділу військового обліку, бронювання та впровадження ЄДР військовозобов`язаних сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_21 ; начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_22 ; водієм-заправником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_23 ;

- з колишнім начальником відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_24

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, всі інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: 1) прибувати до старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_9 , прокурора, суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися за межі міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи (служби).

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказував про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У клопотанні стороною обвинувачення не наведено жодного конкретного доказу, який би свідчив про те, що ОСОБА_6 має намір переховуватися від органів досудового розслідування. Підозрюваний в ході проведення слідчих дій опору не чинив, надав усі необхідні пояснення та всіляко сприяв проведенню слідчих дій.

Також не доведено і не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 може впливати на досудове розслідування або свідків.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має дружину-інваліда ІІ групи та двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, не схильний до вживання алкоголю, громадський порядок не порушує, заяв та скарг від мешканців не надходило.

Окрім того, за місцем проходження служби у ІНФОРМАЦІЯ_7 характеризується позитивно, має чимало нагород та відзнак, користується повагою у колективі, тобто підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не є насильницьким злочином і не несе безпосередньої небезпеки для інших осіб, у тому числі для свідків, які фігурують у даному кримінальному провадженні та інших осіб.

ОСОБА_6 перебуває на посаді заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 та є відповідальним за мобілізацію, рекрутинг, призов на базову військову підготовку та організацію направлення у військові частини на території Черкаської області, а тому застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту фактично призведе до відсторонення його від посади.

Заборона спілкування із іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні та з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_8 та підпорядкованих йому районних (об`єднаного міського) територіальних центрів є перешкодою для здійснення його службових обов`язків.

Крім того, апелянт вказував про необґрунтованість врученої ОСОБА_6 підозри, та неправильну правову кваліфікацію його дій.

06.08.2024 від захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу, що фактично є доповненнями до апеляційної скарги, в яких захисник просив змінити підозрюваному запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час доби на особисте зобов`язання.

Апелянт зазначав, що ОСОБА_6 займає посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідає за процеси мобілізації та комплектування військовослужбовців контрактної служби серед підпорядкованих

ІНФОРМАЦІЯ_9 у період дії правового режиму воєнного стану працюють цілодобово, ОСОБА_6 не зможе у повній мірі виконувати свої службові обов`язки, що негативно вплине на процес мобілізації.

Крім того, у ОСОБА_6 існує необхідність перебувати у службових відрядженнях у нічний час.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000965 від 02.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 425, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України та за підозрою: начальника Управління персоналу штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_10 » Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 » полковника ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 - начальника сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_10 » полковника ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 - начальника сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 оперативного командування «Північ» полковника ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 полковника ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України; начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 5 ст. 426-1 та ч. 3 ст. 368 КК України.

12.07.2024 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у недбалому ставленні військової службової особи до служби, якщо це заподіяло істотну шкоду, вчинене в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 425 КК України; у перевищенні військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, якщо ці дії заподіяли істотну шкоду, вчинені в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 426-1 КК України.

17.07.2024 старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23-00 години до 06-00 години наступної доби, за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прямування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування, із покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.07.2024 задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23-00 години до 06-00 години наступної доби, за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком на два місяці, до 12.09.2024.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (проходження служби);

3) утримуватися від спілкування:

- з підозрюваними у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_18 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_19 , заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_20 ; начальником відділу військового обліку, бронювання та впровадження ЄДР військовозобов`язаних сектору мобілізаційно-оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_21 ; начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_22 ; водієм-заправником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_23 ;

- з колишнім начальником відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_24

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, всі інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами.

Крім того, слідчим суддею визнано частково доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованих йому дій та дані про особу підозрюваного, врахувавши процесуальну поведінку останнього, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов вірного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам.

З наведених підстав, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, та не убачає підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого або застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки, на переконання колегії суддів, станом на день розгляду слідчим суддею клопотання саме такий запобіжний захід був достатнім стримуючим засобом, та здатен був забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 та ч. 5 ст. 426-1 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначених злочинів.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі правильності кваліфікації дій, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апелянта про невірну кваліфікацію дій підозрюваного, колегія суддів вважає передчасними, оскільки вказані обставини підлягають встановленню під час розгляду по суті.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій та наявність або відсутність у його діях складу інкримінованого злочину, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому, доводи апелянта про те, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, чи вчиняти спроби впливу на свідків, самі по собі не забезпечують впевненості у належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт в нічний час доби.

Доводи апелянта про те, ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має дружину-інваліда ІІ групи та двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, за місцем проходження служби у ІНФОРМАЦІЯ_7 характеризується позитивно, має чимало нагород та відзнак, користується повагою у колективі, не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3