УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 23 грудня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, про арешт майна підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кремінної Луганської області, громадянина України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначається, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 23 грудня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється органом досудового розслідування у тому, що своїми умисними діями вчинила кримінальні правопорушення, передбачені частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 191, частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 366 КК України.

14 червня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 191 КК України, тобто у пособництві в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, у великих розмірах, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК, а саме в пособництві у службовому підроблені, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Органом досудового розслідування встановлено, що в даному кримінальному провадженні діями підозрюваної ОСОБА_5 нанесено збитків територіальній громаді м. Києва на суму 1 430 379, 68 грн.

01липня 2024 прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні до цивільного відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про відшкодування шкоду у розмірі 1 430 379, 68 гривень, яка була завдана територіальній громаді м. Києва, в особі Київської міської ради.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у власності підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходяться:

- земельна ділянка площею (га): 0.11, за кадастровим номером: :01:038:0236 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212);

- квартира загальною площею (кв.м): 60.10, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки «Toyota», моделі «RAV4», синього кольору, 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «Lexus», моделі «RX 350», чорного кольору, 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Слідчим зазначено, що з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий не з`явився.

Також, з метою забезпечення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий просив розглянути подане клопотання про арешт майна без повідомлення власників майна.

Слідчий суддя на підставі частини 2 статті 172 КПК України вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення власників майна, за наведених слідчим підстав.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з положеннями статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Правовою підставою для накладення арешту на відповідне майно є необхідність досягнення вищезазначеної мети; ОСОБА_5 повідомлено про підозру, зокрема у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 191КК України у встановленому законом порядку; наявні підстави для забезпечення позову та подальшого відшкодування нанесених збитків на суму 1 430 379, 68 грн.; обмеження права власності та наслідки арешту майна для підозрюваної третіх осіб відповідає принципам розумності та співрозмірності по відношенню до завдань кримінального провадження.

Органом досудового розслідування доведено, що у власності ОСОБА_5 , перебуває: земельна ділянка площею (га): 0.11, за кадастровим номером: :01:038:0236 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212) та квартира загальною площею (кв.м): 60.10, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційними довідками Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та договором купівлі-продажу квартири від 31 січня 2008 року.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання свідчать про те, що майно зазначене майно, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, а саме підлягає забезпеченню цивільного позову, залежно від результатів розгляду по суті кримінального провадження за переданим до суду обвинувальним актом.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки накладення арешту на майно.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, з метою забезпечення цивільного позову, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на земельну ділянку площею (га): 0.11, за кадастровим номером: :01:038:0236 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212) та квартиру загальною площею (кв.м): 60.10, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею, на даний час, не встановлено.

Поряд з цим, слідчий суддя відмовляє у накладенні арешту на автомобіль марки «Toyota», моделі «RAV4», синього кольору, 2010 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки «Lexus», моделі «RX 350», чорного кольору, 2016 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , оскільки на момент пред`явлення підозри ОСОБА_5 та звернення органом досудового розслідування з клопотання про накладення арешту, ОСОБА_5 не являлась власницеюзазначених автомобілів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 309, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження, без заборони користуватися, на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельна ділянка площею (га): 0.11, за кадастровим номером: :01:038:0236 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212);

- квартира загальною площею (кв.м): 60.10, що розміщена за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини вимог клопотання - відмовити.

Роз`яснити, що на підставі частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1