10.09.24 Справа № 469/328/20
1-кп/469/38/24
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засіднання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції)
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Вікторівка Ширяївського району Одеської області, громадянки України, адвоката, освіта вища, не судимої, проживає по АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст.375 КК України,-
в с т а н о в и в :
Прокурор проти повернення обвинувального акта заперечував, вважаючи його таким, що відповідає вимогам КПК України, та посилаючись на можливість усунення недоліків обвинувального акта, у разі їх наявності, у ході судового розгляду.
Згідно зі ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
На підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення прокурору обвинувального акта, який не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов"язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно п. 13 ч. 1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив, мета і наслідки вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступіть тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, тощо.
Що стосується обвинувального акта, то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності повинні давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч.3 ст.291 КПК України).
До обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування, та інші документи, передбачені ч.4 ст.291 КПК України.
Зазначеним вимогам обвинувальний акт відповідає, оскільки він містить усі передбачені ст.291 КПК України відомості.
Відповідність викладених прокурором обставин фактичним обставинам кримінального правопорушення та правовій кваліфікації, викладеній у повідомленні про підозру, не є предметом дослідження суду на стадії підготовчого розгляду справи та вирішується у ході судового розгляду справи.
На думку суду, наведені в обвинувальному акті дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою та дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення та можливість роз`яснення суті пред`явленого обвинувачення судом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Отже, у разі встановлення у ході судового розгляду необхідності зміни обвинувачення, усунення помилок тощо прокурор не позбавлений такого права шляхом вчинення передбачених законом дій.
Посилання у обвинувальному акті на ухвалу апеляційного суду Одеської області як на доказ не свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам закону, оскільки повний зміст документа, його реквізити та підстави його прийняття у обвинувальному акті не викладені, а викладений зміст рішення апеляційного суду Одеської області від 03 грудня 2014 року, яким рішення судді Малиновського районного суду міста Одеси ОСОБА_5 від 05 листопада 2014 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову залишено без задоволення, за змістом обвинувального акта, є складовою фактичних обставин кримінального правопорушення, як і виклад позиції колегії суддів.
Таким чином, підстави для повернення обвинувального акта прокурору судом не встановлені.
На підставі викладеного, керуючись ст.314 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Дата проголошення повного тексту ухвали 10 вересня 2024 року о 16.45 год.
Суддя: