УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000454, відомості про яке 15.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, повторно після усунення недоліків, надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000454, відомості про яке 15.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт, з забороною користування, володіння, розпорядження на речі вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, мотивуючи тим, що вилучений мобільний телефон було визнано речовим доказом, та наразі необхідний слідству з метою встановлення всіх обставин злочину.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 за у задоволенні клопотання просила відмовити, мотивуючи тим, що у сторони обвинувачення було достатньо часу для дослідження вилученого мобільного телефону. Окрім того повідомила, що всі дані мобільного телефону було скопійовано.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000454 від 15.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що приблизно в березні 2024 року ОСОБА_6 , у зв`язку із браком часу пов`язаного із необхідністю виїзду за межі України, звернувся до свого знайомого ОСОБА_7 , з проханням допомогти в отриманні оновлених кваліфікаційних документів моряка ОСОБА_6 , а саме професійних дипломів, а також підтвердження до них.

У свою чергу ОСОБА_7 , знаючі від своїх знайомих, що за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться офіс, де надають послуги з підготовки документів для моряків, 30.03.2024 прибув за вказаною адресою для отримання консультації.

Так, ОСОБА_7 перебуваючи у вказаному приміщенні, в якому знаходилися дві раніше невідомі йому особи, у тому числі ОСОБА_8 , звернувся до них з питання можливості оформлення кваліфікаційних документів моряка для його знайомого інтереси якого він буде представляти за нотаріально посвідченою довіреністю.

Під час розмови вказані особи повідомили, що дійсно можуть допомогти в оформленні та виготовленні таких документів, попросили надати копії наявних у ОСОБА_7 документів моряка для ознайомлення з ними, а також зазначили орієнтовну суму грошових коштів, яку необхідно їм надати за вирішення ними цього питання в Державній службі морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (надалі Адміністрація судноплавства).

Надалі, ОСОБА_7 07.05.2024 біля 11 год прибув до зазначеного вище приміщення в якому знаходився ОСОБА_8 та надав йому в електронному вигляді документи моряка ОСОБА_6 , які попередньо отримав від останнього.

У цей же час, при ознайомленні з вказаними документами, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме посадових осіб Адміністрації судноплавства, які входять до складу державної кваліфікаційної комісії моряків, рішення з видачі ОСОБА_6 кваліфікаційних документів моряка.

Так, 07.05.2024 знаходячись в приміщенні будівлі АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_7 , що забезпечить оформлення кваліфікаційних документів моряка та виказав вимогу про необхідність надання на його користь неправомірної вигоди в сумі 2 100 доларів США за вплив на прийняття членами ДККМ Адміністрації судноплавства позитивного рішення, з видачі кваліфікаційних документів.

У свою чергу, ОСОБА_7 на вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився.

Разом з тим, 17.05.2024 в ході листування через додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання йому більшої суми грошових коштів у розмірі 4 600 доларів США за вирішення ним питання з оформлення кваліфікаційних документів моряка.

Для уточнення вказаних обставин ОСОБА_7 22.05.2024 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрівся з ОСОБА_9 , який повідомив, що для оформлення кваліфікаційних документів з підтвердження двох наявних у ОСОБА_6 професійних дипломів штурмана та радіооператора, сертифікатів компетентності необхідно надати грошові кошти в сумі 2 300 доларів США за кожний, а всього 4 600 доларів США.

Одночасно ОСОБА_9 зазначив про необхідність надання йому більш якісних копій документів ОСОБА_6 та акцентував увагу, що питання з оформлення необхідних йому документів моряка буде вирішено в Адміністрації судноплавства.

Так, у ході подальших неодноразових листувань через додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» ОСОБА_7 відправив ОСОБА_8 документи ОСОБА_6 .

Надалі, попередньо домовившись про зустріч, 04.06.2024 біля 15:00 год ОСОБА_8 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів одержав для себе від ОСОБА_7 першу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 2 300 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 93 104 гривень, за вплив на прийняття посадовими особами Адміністрації судноплавства, які входять до складу ДККМ, рішення з видачі ОСОБА_6 кваліфікаційних документів моряка.

Також, за їх взаємною домовленістю друга частина грошових коштів підлягала передачі ОСОБА_8 після отримання ним вказаних документів.

Після цього, 17.06.2024 ОСОБА_8 в телефонній розмові повідомив ОСОБА_7 , що кваліфікаційні документи моряка виготовлені та вказав про необхідність надання йому іншої частини неправомірної вигоди в сумі 1 100 доларів США та 2 500 гривень.

Так, 20.06.2024 ОСОБА_7 прибув до м. Ізмаїл, де діючи згідно вказівок ОСОБА_8 зустрівся з його дружиною, яка надала ОСОБА_7 кваліфікаційні документи моряка ОСОБА_6 .

Надалі, цієї ж дати біля 10.50 год ОСОБА_7 приїхав за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з єдиним умислом, одержав від останнього другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 1 100 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 44 583 гривень, а також 2 500 гривень.

Таким чином, у період з 04.06.2024 по 20.06.2024 ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в загальній сумі 3 400 доларів США та 2 500 гривень, поєднане з вимаганням, для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

20.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки ІPhone 15 Pro Max IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім картою оператора мобільного зв?язку Київстар з абонентським номером НОМЕР_3 , які поміщено до сейф пакету НПУ CRI 1206033.

20.06.2024 постановою слідчого зазначений мобільний телефон було визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що наразі існує необхідність в дослідженні вилученого мобільного телефону оскільки зафіксована на ньому інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема у вилученому під час обшуку у ОСОБА_5 мобільному телефоні марки «Iphone 15 Рro Мax» виявлене листування безпосередньо з службовими особами Адміністрації судноплавства та підозрюваним ОСОБА_8 , а також окремими фізичними особами, у змісті якого містяться фотозображення кваліфікаційних документів моряків виданих на ім`я різних осіб, анкетні дані осіб, які потребують їх оформлення, а також розмови з цього приводу, тобто за обставинами пов`язаними зі злочином у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 .

Окрім того слідчий суддя бере до уваги доводи прокурора про те, що наразі у кримінальному провадженні перевіряється можлива причетність до вчиненого злочину, а також можливих інших аналогічних злочинів власника вилученого майна ОСОБА_5 , оскільки 20.06.2024 в ході проведення обшуку за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , вилучено грошові кошти у сумі 300 доларів США з числа тих, які свідок ОСОБА_7 07.05.2024 надав підозрюваному ОСОБА_8 в якості першої частини неправомірної вигоди за виготовлення кваліфікаційних документів моряка. У свою чергу, проведеним оглядом мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_8 виявлено відомості про його зв`язок з ОСОБА_5 та листування з ним з приводу оформлення професійних документів моряка.

Слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилученого мобільного телефону, при цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Враховуючи виявлення у мобільному телефоні відомостей та файлів, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, існує загроза їх знищення, зокрема, видалення листування, адресатів, електронних скриньок, де може зберігатися документи, файли, контакти осіб, імовірно причетних до вчиненого кримінального правопорушення, листування в додатках для миттєвого обміну електронними повідомленнями з питань, які стосуються осіб причетних до вчиненого кримінального правопорушення та зміст яких має доказове значення для кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування вилучений телефон відповідає ознакам речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки містить інформацію та відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 369-2 КК України), за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000454, відомості про яке 15.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України- задовольнити.

Накласти арешт, із забороно користування, володіння, розпорядження на речі вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки ІPhone 15 Pro Max IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім картою оператора мобільного зв?язку Київстар з абонентським номером НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1