Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6206/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/796/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження № 274/6206/24 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 серпня 2024 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та замінено йому невідбуту частину покарання більш м`яким,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованною. Зазначає, що будь-які документи, які б свідчили про те, що засуджений залучений до праці в матеріалах особової справи відсутні, а враховуючи поведінку засудженого ОСОБА_7 за весь період відбування покарання, можна дійти висновку про те, що останній лише почав ставати на шлях виправлення, але ще не виправився.

В ухвалі суду зазначено, що 30.07.2024 до Бердичівського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у виді обмеження волі в ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)», про заміну покарання більш м`яким штрафом.

Задовольняючи заяву засудженого, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений відбув більш ніж 1/3 призначеного судом строку покарання, стягнень не має, працевлаштований та сумлінно ставиться до праці, а тому, на переконання суду, така поведінка свідчить, що він став на шлях виправлення та замінив невідбуту частину покарання у виді 3 місяців 5 днів обмеження волі більш м`яким покаранням у вигляді громадських робіт.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку засудженого, який погодився з апеляційною скаргою прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції зазначених вимог закону не було дотримано.

Так, відповідно до ч.1 ст.82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження волі може бути замінена судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2020 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.07.2021 вирок Дарницького районного суду міста Києва від 30.09.2020 року щодо ОСОБА_7 змінено, пом`якшено останньому покарання, призначене за ч. 1 ст. 309 КК України, до одного року обмеження волі. В решті вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 06.07.2021.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 25.07.2024 зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк покарання час слідування під вартою до виправного центру з 14.06.2024 року по 12.07.2024 з розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 29.07.2024 зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2020 період перебування під домашнім арештом цілодобово з 30.09.2020 по 06.07.2021 з розрахунку, що трьом дням цілодобового домашнього арешту відповідає два дні обмеження волі.

До Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» засуджений ОСОБА_7 прибув 12.07.2024.

Початок строку відбування покарання: 12.07.2024; кінець строку: 12.11.2024.

Згідно характеристики засудженого, погодженої начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_9 07.08.2024, за період відбування покарання ОСОБА_7 характеризується задовільно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заходи заохочення до нього не застосовувалися. Не працевлаштований. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». На профілактичних обліках не перебуває.

Разом з тим, в матеріалах особової справи ОСОБА_7 міститься «Висновок про можливість залучення засудженого на роботах за межами виправного центру датований «12.08.2024». У вказаному висновку зазначено, зокрема, що засуджений характеризується позитивно, порушень вимог режиму відбування покарання не допускає, 29.07.2024 працевлаштований на власному виробництві установи. Зазначений висновок підписали шість посадових осіб Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)».

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до характеристики засудженого, ОСОБА_7 свою вину за вироком суду не визнав та станом на 07.08.2024 не працевлаштований (а.п.8-9).

На переконання апеляційного суду, наведені дані про особу засудженого ОСОБА_7 не дозволяють зробити висновок про сумлінну поведінку засудженого, яка б вказувала на доведення виправлення засудженого та не можуть слугувати підставою для застосування щодо останнього положень ст. 82 КК України.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в своєму клопотанні засуджений ОСОБА_7 просив замінити невідбуту частину покарання у виді обмеження волі більш м`яким покаранням у виді штрафу, а не у виді громадських робіт.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в тій частині, що місцевим судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Як вірно зазначено прокурором в апеляційній скарзі, ОСОБА_7 лише почав ставати на шлях свого виправлення, тому на думку колегії суддів заміна невідбутої частини покарання у виді обмеження волі на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин є передчасною та непропорційною. При цьому, колегія суддів враховує і думку засудженого ОСОБА_7 , висловлену під час апеляційного розгляду, який погодився з апеляційною скаргою прокурора в частині скасування оскаржуваної ухвали з огляду на прохання висловлене ним в заяві про заміну покарання на більш м`яке.

На підстави викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду, яка не відповідає вимогам закону, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 серпня 2024 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та замінено йому невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м.Києва від 30.09.2020 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 06.07.2021 року, у виді 3 місяців 5 днів обмеження волі на покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді обмеження волі на більш м`яке залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: