Провадження № 1-кп/344/1411/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чемерівці Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадяна України, із вищою освітою, одруженого, інспектора взводу №2 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківськй області ДПП, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, наказом начальника Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України №672 о/с від 12.07.2018 року ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, яку він обіймає по теперішній час.

Статтею 1 ЗУ Про Національну поліцію (надалі Закон) визначено, що Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону, поліцейський є громадянином України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно ч.1 ст.2 ЗУ Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду інспектора взводу №2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, перебуваючи у званні старшого лейтенанта поліції є працівником правоохоронного органу.

10.08.2024 року близько 12 години 20 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Volkswagen, моделі Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався лівою крайньою смугою руху по вул. Івасюка в місті Івано-Франківську у напрямку вул. Незалежності. Дана діляка дороги призначена для двох напрямків руху, має по дві смуги руху в кожному напрямку із двостороннім рухом. В цей час в попутному напрямку із автомобілем марки Volkswagen, моделі Passat правою смугою рухався автомобіль марки Tesla, водій якого при наближенні до нерегульваного пішохідного переходу, що неподалік будинку №20 та позначений інформаційно-вказівними знаками 5.38.1, 5.38.2 Пішохідний перехід, горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 зебра ПДР України, зменшував швидкість, щоб надати перевагу в русі пішоходу ОСОБА_7 , який розпочав перетинати проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході справа-наліво, відносно напрямку руху транспортних засобів. Відповідно до вимог п. 4.16 а ПДР України пішохід ОСОБА_6 під час переходу проїзної частини позначеним нерегульованим пішохідним переходом мав перевагу в русі. При наближенні до цього ж пішохідного переходу, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав перевагу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека та вчинив наїзд на ОСОБА_6 .

При цьому, ОСОБА_4 , порушив наступні вимоги пунків Правил дорожнього руху України:

п.1.5, відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3 б, д, які вказують, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 4.16 а в якому зазначено, що пішоходи мають право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора;

п.12.3, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п.18.1, який зобов`язує водія транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

п.18.4, відповідно до якого, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині із зміщенням відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, ствердив усе вищенаведене відповідно до викладеного, щиро розкаюється у вчиненому та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим, оскільки він помирився із потерпілим ОСОБА_6 та добровільно відшкодував усі завдані збитки.

Захисник ОСОБА_5 заявлене клопотання його підзахисним підтримав, просив задоволити. Вказав, що кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується його підзахисний відноситься до нетяжких злочинів, має необережну форму вини, обвинувачений із потерпілим примирилися, він в повному обсязі відшкодував потерпілому завдані збитки, вперше притягається до кримінальної відповідальності, а тому є всі підстави для закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання від 18.11.2024 року підтримав, вказав, що завдану шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, із обвинуваченим примирився, а тому не заперечує щодо закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим та відповідним закриттям кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дане клопотання не суперечить вимогам закону, а тому підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, згідно п.2 ч.3 ст.314 у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини 1 або частини 2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.284 та ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, визнає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України доведена повністю, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України є вірною, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинений із необережності, в стані сп`яніння не перебував, свою вину у вчиненому обвинувачений визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував заподіяні збитки та примирився із потерпілим, одружений, працевлаштований, позитивно характеризується по місцю праці, має на утриманні двох малолітніх дітей.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніше несудимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого кримінального правопорушення, примирився із потерпілим ОСОБА_6 , повністю відшкодував заподіяну йому шкоду, суд вважає, що обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід покласти на обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст.284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження щодо нього закрити.

Речові докази:

- автомобіль марки Volkswagen, моделі Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , технічний паспорт серія НОМЕР_3 , ключі від автомобіля, флеш-карту з відео реєстратора, які постановою слідчого від 10.08.2024 року визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 вважати повернутим за належністю, арешт накладений ухвалою слідчого судді від 14.08.2024 року скасувати;

- догоспітальний клінічний протокол №6107 на 3 арк, усвідомлену відмову на 1 арк., опис лікаря-рентгенолога на 1 арк., DVD диск, які постановою слідчого від 30.08.2024 року визнано речовими доказами залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 7 290 (сім тисяч двісті дев`яносто) гривень 71 копійка.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 20 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_8