Провадження №: 1-в/752/334/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023, у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023, у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

На обґрунтування свого клопотання засуджений ОСОБА_5 зазначає, що вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023 його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.11.2023 вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023 в частині призначеного покарання змінено та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю два роки.

Просить привести вирок від 07.06.2023 у відповідність до вимог Закону України № 3886 ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки сума майнової шкоди складає 852 гривні 90 копійок, що складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

У судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали клопотання з підстав у ньому наведених.

Прокурор не заперечувала щодо звільнення ОСОБА_5 від призначеного йому вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023, покарання

Представник органу пробації будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання до суду не з`явився повторно.

Дослідивши клопотання, заслухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023 ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.11.2023 вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023 в частині призначеного покарання змінено, та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю два роки.

Відповідно до змісту зазначеного вироку, ОСОБА_5 13.08.2022 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна на загальну суму 852 гривні 90 копійок

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа №278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2022 встановлений на рівні 2481 грн.

Тобто, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2022 році становив 1240 гривень 50 копійок Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2022 року складали 2481 гривня.

Відтак, на день розгляду клопотання діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 наразі не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_5 згідно вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023, вчинив замах на викрадення майна на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто кримінальна караність вчиненого ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст.74 КК України.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, статтями 5, 74 КК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Привести вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2023, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07.06.2023 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 , негайно.

Роз`яснити засудженому, що при звільненні від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, понесені особою правообмеження не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1