У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу заявника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2024 року про повернення скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Учасники судового провадження:

представник заявника - ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2024 року відмовлено командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 у поновленні строку на подання скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалено повернути скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Заявник командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції зі стадії вирішення питання можливості її прийняття.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі заявник, не погоджуючись з рішенням слідчого судді зазначає, що повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 12.04.2024 р. про вчинення солдатом ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, містило достатньо даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що підтверджено долученими документами та поясненнями інших військовослужбовців, проте слідчий безпідставно відмовив у внесенні відомостей до ЄРДР.

Представник звертає увагу на те, що рішення слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, яким є лист за вих. № 16-04-26475-24 від 21.06.2024 р. отриманий військовою частиною НОМЕР_1 - 28.06.2024 р., і, до цього часу, заявнику не було відомо про прийняте слідчим рішення.

За наведених обставин представник вважає, що десятиденний строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого має відраховуватись з дати отримання військовою частиною листа Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві від 21.06.2024 р. (28.06.2024 р.), а тому звернувшись до суду зі скаргою 05.07.2024 р., строк оскарження бездіяльності слідчого не пропущений.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

15.07.2024 р. командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 12.04.2024 р. звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві з повідомленням про вчинення солдатом ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

28.06.2024 р. до військової частини НОМЕР_1 надійшов лист слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, про відмову у внесенні відомостей до ЄДРД за вказаним повідомленням.

У поданій скарзі заявлено клопотання про поновлення строку.

Відмовляючи у поновленні строку на оскарження бездіяльності слідчого, слідчий суддя зазначив, що перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого, в даному випадку, розпочався 14.04.2024 р. та закінчився 23.04.2024 р., проте скаргу направлено до суду - 05.07.2024 р., що свідчить про те, що заявником пропущений процесуальний строк на оскарження бездіяльності слідчого, при цьому, у клопотанні про поновлення строку на оскарження, не наведено обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що подала скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Положеннями ч. 1 ст. 21 КПК України визначено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на бездіяльність прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

За змістом ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на бездіяльність прокурора, передбачена ч. 1 ст. 303 КПК України, повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і якщо слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, визнається, згідно зі ст. 303 КПК України, як один з видів бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження 12.04.2024 р. за вих. № 2368/2707 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 звернувся до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві з повідомленням про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

28.06.2024 р. за вх. № 4290 на адресу військової частини № НОМЕР_2 надійшов лист Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР.

05.07.2024 р. командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Виходячи з встановлених обставин та наведених норм закону, в даному випадку, перебіг строку оскарження бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР починається з 14.04.2024 р. і закінчується 23.04.2024 р., проте до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м Миколаєві командир військової частина НОМЕР_1 звернувся 05.07.2024 р., тобто з пропуском більше ніж на 2 місяці строку на оскарження такої бездіяльності.

Той факт, що заявнику 28.06.2024 р., з повідомлення Територіального управління ДБР, розташованого у м Миколаєві, стало відомо про невнесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, з датою отримання якого заявник пов`язує початок перебігу строку подання скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, не є предметом оскарження. Повідомлення є джерелом, з якого заявнику стало відомо про невнесення до ЄРДР викладених у заяві відомостей про кримінальне правопорушення, і початок строку оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР від нього не залежить.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що заявник - командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 пропустив процесуальний строк на оскарження бездіяльності посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, і в скарзі заявником не наведено обставин, які були чи є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення скаржника або пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, тому рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає і апелянтом в апеляційній скарзі не наведено, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2024 року про повернення скарги заявника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3