Справа№487/7746/24
Провадження №1-кс/487/5084/24
УХВАЛА

Іменем України

20.09.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000045 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Кут Арцизького району Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено наступне.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження №0000045 від 09.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу із Міністерством Оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом Міністерства оборони України №14 від 11.01.2022, ОСОБА_4 призначено на посаду начальника служби тилу військової частини НОМЕР_1 . В подальшому під час проходження військової служби, ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2023 №65 призначено на посаду заступника командира дивізіону з тилу - начальник служби тилу та зараховано до списків особового складу.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Відтак, з 11.01.2022 тобто моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Старший лейтенант ОСОБА_4 , виконуючи свої обов`язки на займаній посаді, мав: здійснювати контроль за обліком палива (використовувати належну документацію для відображення всіх операцій з паливом - надходження, використання та списання); контролювати цільове використання палива; перевіряти процес списання палива (оформлення списання палива відповідно до чинних норм та правил, забезпечувати, щоб кожне списання було задокументоване та обґрунтоване), не допускати нестач (регулярно забезпечувати перевірку запасів палива та звітувати про їх стан, вчасно виявляти та усувати будь-які недоліки у веденні обліку та використанні палива, не допускаючи випадків нестач або втрат).

Незважаючи на те, що старший лейтенант ОСОБА_4 був обізнаний з вимогами чинних нормативно-правових актів, які регулюють порядок обліку, використання та списання матеріальних ресурсів, він свідомо порушив свій обов`язок неухильного дотримання цих вимог, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їхню протиправність та передбачав настання негативних наслідків у вигляді порушення встановленого порядку несення військової служби, що могло призвести до порушення бойової готовності підрозділу. Незважаючи на можливість запобігти таким наслідкам, він умисно проігнорував свій обов`язок, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення став на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше квітня 2024 року, у старшого лейтенанта ОСОБА_4 , наділеного високим рівнем довіри та безпосереднім доступом до матеріальних ресурсів військової частини, виник злочинний умисел, спрямований на викрадення військового майна у вигляді дизельного палива.

Злочинний намір полягав у забезпеченні накопичення «надлишків» палива, що досягалося шляхом внесення до офіційних документів недостовірних відомостей щодо обсягів використання палива підрозділом. Від так, ОСОБА_4 навмисно створював фіктивні дані про витрати, що дозволяло йому зловживати службовим становищем та уникати належного контролю за фактичним використанням військового майна.

У квітні 2024 року, більш точний час в ході проведення досудового слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 прийняв рішення залучити до своєї протиправної діяльності старшого водія-радіотелефоніста ОСОБА_7 , якому він доручив фізично здійснювати завантаження військового майна. При цьому, ОСОБА_7 , згідно з вказівками ОСОБА_4 , повинен був завантажувати дизельне паливо у пластикові ємності та транспортувати його на визначені місця та мав забезпечити його безпечний транзит солдату ОСОБА_8 .

Водночас, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи вплив і значимість службової посади старшого лейтенанта ОСОБА_4 , були вимушені підкоритися його злочинним вказівкам. Фактично їх згода на виконання протиправних вказівок була продиктована страхом перед можливими негативними наслідками у разі відмови, будучи впевненими, що відмова могла б спричинити для них серйозні проблеми, зокрема, погіршення умов проходження військової служби, негативне ставлення з боку командування, а також цілеспрямоване ускладнення їхньої військової кар`єри.

При цьому, ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем та використовуючи свій авторитет, свідомо створив атмосферу залякування, в якій підлеглі були змушені підкорятися його вказівкам, побоюючись подальших негативних наслідків для себе. Фактично, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діяли під тиском та страху за свою подальшу сталу службу, що свідчить про зловживання владними повноваженнями з боку ОСОБА_4 , який використав свою посаду для примушення підлеглих до участі у злочинній діяльності.

За розробленим ОСОБА_4 планом, ОСОБА_8 мав зайнятися аналогічною діяльністю та пошуком точок збуту викраденого палива серед осіб або організацій на території Миколаївського (Очаківського району) Миколаївської області, готових придбати паливо незаконного походження за заниженою ціною. Його завданням було налагодити канали збуту та здійснювати фактичну реалізацію викраденого дизельного палива. Усі отримані від продажу кошти ОСОБА_8 повинен був передати ОСОБА_4 .

Використовуючи своє службове становище, ОСОБА_4 забезпечив створення умов для систематичного викрадення військового палива, внаслідок чого державі завдано значних матеріальних збитків та призвело до браку необхідних ресурсів для виконання військових завдань.

У квітні 2024 року старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, організував та здійснив викрадення військового майна - дизельного палива, яке перебувало за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 . Залучивши до протиправної діяльності підлеглих осіб, він забезпечив викрадення 4 800 літрів дизельного палива, чим спричинив матеріальний збиток державі у розмірі 261 792 грн. Після реалізації викраденого палива через солдата ОСОБА_8 , ОСОБА_4 отримав грошові кошти за збут.

У травні 2024 року старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, організував та здійснив викрадення військового майна - дизельного палива, яке перебувало за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 . Залучивши до протиправної діяльності підлеглих осіб, він забезпечив викрадення 4 800 літрів дизельного палива, чим спричинив матеріальний збиток державі у розмірі 259 312 грн. Після реалізації викраденого палива через солдата ОСОБА_8 , ОСОБА_4 отримав грошові кошти за збут.

Після вчинення зазначених протиправних дій, пов`язаних із викраденням дизельного палива, місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 було змінено у зв`язку з необхідністю виконання нових оперативно-тактичних завдань.

У червні 2024 року старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, організував та здійснив викрадення військового майна - дизельного палива, яке перебувало за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 . Залучивши до протиправної діяльності підлеглих осіб, він забезпечив викрадення 4 600 літрів дизельного палива, чим спричинив матеріальний збиток державі у розмірі 242 086 грн. Після реалізації викраденого палива через солдата ОСОБА_8 , ОСОБА_4 отримав грошові кошти за збут.

У липні 2024 року старший лейтенант ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, організував та здійснив викрадення військового майна - дизельного палива, яке перебувало за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 . Залучивши до протиправної діяльності підлеглих осіб, він забезпечив викрадення 3 600 літрів дизельного палива, чим спричинив матеріальний збиток державі у розмірі 157 880 грн. Після реалізації викраденого палива через солдата ОСОБА_8 , ОСОБА_4 отримав грошові кошти за збут.

Викрадене паливо вивозилося за межі військової частини на територію Очаківського району Миколаївської області, де його збуто третім особам - представникам комерційних (фермерських) підприємств. При цьому, ОСОБА_4 діяв виключно з корисливих мотивів, систематично порушуючи свої службові обов`язки та присягу військовослужбовця, отримувавши від незаконного продажу кошти для особистого збагачення.

Надалі, 23 серпня 2024 року, під час особистої зустрічі, де тимчасово дислокувалася військова частина НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_4 повідомив солдату ОСОБА_8 , що має в своєму розпорядженні два бензовози зі списаним дизельним паливом. Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 висунув ОСОБА_8 пропозицію щодо придбання дизельного палива з одного з бензовозів об`ємом 5 500 літрів.

У подальшому, 24 серпня 2024 року, під час повторної зустрічі,

ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що змінив свої плани. Він зазначив, що дизельне паливо з одного бензовозу буде реалізовано через іншу особу, а паливо з другого бензовозу буде доставлено йому, для подальшої реалізації.

25 серпня 2024 року, ОСОБА_7 , діючи на виконання чітких та умисних протиправних вказівок старшого лейтенанта ОСОБА_4 , здійснив незаконне транспортування викраденого військового майна - дизельного палива у кількості 5 500 літрів. Викрадене паливо було вивезено з місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 на транспортному засобі марки «Камаз», чим спричинено матеріальний збиток державі у розмірі

290 675 грн.

Згідно з планом, розробленим ОСОБА_4 , ОСОБА_7 доставив паливо до підприємства, розташованого на АДРЕСА_2 . На території зазначеного підприємства, відповідно до інструкцій ОСОБА_9 , ОСОБА_7 здійснив злив дизельного палива у спеціально підготовлені ємності. Ці дії були спрямовані на виконання злочинного умислу ОСОБА_4 , який використовував підлеглих для реалізації своїх протиправних планів, спрямованих на незаконне збагачення за рахунок державного майна.

Надалі, 14 вересня 2024 року ОСОБА_4 , діючи у відповідності до попередніх вказівок і злочинного плану, через інших підлеглих осіб довів до відома ОСОБА_7 , що найближчим часом він здійснить вивезення чергової партії викраденого військового майна - дизельного палива, з метою його подальшої передачі ОСОБА_8 .

Після чого, 17 вересня 2024 року, ОСОБА_7 , діючи за чіткими протиправними вказівками старшого лейтенанта ОСОБА_4 , на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , здійснив завантаження дизельного палива в об`ємі 2 000 літрів у пластикові ємності, що знаходились у транспортному засобі Renault Master з номерним знаком НОМЕР_2 . Вказане паливо було викрадено відповідно до злочинного задуму ОСОБА_4 .

Згідно з протиправними розпорядженнями ОСОБА_4 , після передачі викраденого палива ОСОБА_8 , ОСОБА_7 мав отримати грошові кошти у сумі 70 000 грн, які повинні бути ОСОБА_7 передані особисто ОСОБА_10 під час подальшої зустрічі.

Того ж дня, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_7 , діючи за злочинними вказівками старшого лейтенанта ОСОБА_4 , прибув на транспортному засобі Renault Master з номерним знаком НОМЕР_2 до складського приміщення поблизу АДРЕСА_3 . На зазначеному місці відбулась зустріч з ОСОБА_8 , виконуючи протиправні вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_7 передав викрадене військове майно - дизельне паливо в об`ємі 2 000 літрів, здійснивши його злив у підготовлені ємності, що перебували на території складу.

Після зазначеного, 19 вересня 2024 року, приблизно о 09 год. 50 хв., ОСОБА_7 , діючи за чіткими та злочинними вказівками старшого лейтенанта ОСОБА_4 , прибув до місця перетину АДРЕСА_2 . Виконуючи його вимогу, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 70 000 грн. готівкою за збут викраденого військового майна - дизельного палива об`ємом 2 000 літрів, яке було передано ОСОБА_8 .

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу за контрактом на посаді заступника командира дивізіону з тилу - начальника служби тилу військової частини НОМЕР_1 , з квітня по 19 вересня 2024 року, діючи умисно, систематично та з корисливих мотивів із зловживанням службовим становищем, під час дії воєнного стану, вчинив викрадення військового майна - 24 700 літрів дизельного палива, вартістю 1 281 745 грн., збувши зазначене майно третім особам розпрядившись отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальних збитків державі в особі військової частини НОМЕР_1 , що безпосередньо впливає на боєздатність підрозділу, оскільки дизельне паливо є стратегічно важливим ресурсом для функціонування військової техніки та виконання бойових завдань, створює загрозу для оперативної готовності Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ), підривають обороноздатність частини та ставлять під загрозу виконання завдань із захисту державного суверенітету.

Клопотання обґрунтоване тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані обставини стороною обвинувачення доведені.

Як видно з матеріалів клопотання, у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000045 від 09.01.2024.

20.09.2024 р. ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 на даній стадії кримінального провадження у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується доказами, доданими до клопотання, зокрема, протоколами за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії, протоколами допиту свідка, протоколом освідування.

Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, є військовослужбовцем одружений, має двох дітей.

Враховуючи обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри, відомості про особу підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, ч.1 ст.177 КПК України у вигляді можливості підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

З урахуванням викладеного, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що може бути призначено ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що зазначеним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя приходить до висновку, що застава у визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, у зв`язку із чим визначає її розмір понад таких меж.

При цьому, визначаючи розмір застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, те що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів, характер кримінального правопорушення, у у вчиненні яких він підозрюється який вказує на виключну суспільно-небезпечність дій.

Також враховує майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 КПК України, у зв`язку із чим приходить до висновку, що визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з-під варти, у сумі 661 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За такого, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою до 17.11.2024 року включно.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинний бути звільнений з-під варти, у сумі 661 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 001 508 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

-прибувати до слідчого у кримінальному провадженні №0000045 щовівторка о 10 год. 00 хв.;

-не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000045, у тому числі - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , спеціалістами, експертами у вказаному кримінальному провадженні, іншими особами з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з дня отримання її копії. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1