Провадження № 1-кс/686/6190/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні малолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0002357,

встановив:

22 липня 2024 року старший слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий, окрім іншого, зазначив про те, що «18 липня 2024 року, близько 20 год. 10 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , прийняв рішення про викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, поєднаного з проникненням у інше приміщення. Тоді ж, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та який продовжено згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 271/2024 від 06 травня 2024 року, затвердженого Законом України № 3684-IX від 08 травня 2024 року, строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 14 травня 2024 року, строком на 90 діб, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, шляхом підбору ключа, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник до приміщення бізнес-центру « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належного ТОВ «УК СКД», яке розташоване за адресою: м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 74А. Тоді ж, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні вказаного бізнес-центру, реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, викрав з металевої шафи, яка розташована на другому поверсі вказаного приміщення, два порошкові вогнегасники «ВП-5», загальною вартістю 832,20 гривень (416,10 гривень за 1 шт.), які помістив до окремих поліетиленових пакетів, після чого, утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв ТОВ «УК СКД» майнової шкоди на суму 832,20 гривень.

21 липня 2024 року, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст.ст.40, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики, передбаченні п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 діб, оскільки інші, більш м`які, запобіжні заходи не будуть достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0002357, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Встановлено, що Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002357 від 20.07.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

20.07.2024 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання - : згідно з протоколом затримання - 20 год. 40 хв. 20.07.2024 р.

21.07.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.07.2024 р.; протоколи огляду місця події від 20.07.2024 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.07.2024 р.; протокол огляду документу від 21.07.2024 р.; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 20.07.2024 р., ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 21.07.2024 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 20.07.2024 р.; довідка лікаря-нарколога КНП «ХОЗЗНПД» Хмельницької обласної ради №492 від 21.07.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки та потерпілий судом не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , та дані, які характеризують його особу, зокрема те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, тобто немає стабільного джерела доходів, дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, яка позитивно характеризується, має постійне місце проживання, родину, зокрема й важкохвору матір та батька пенсіонера, з якими спільно не проживає, на утриманні ОСОБА_6 має малолітню дитину. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні, під час перебування у стані наркотичного сп`яніння, тяжкого злочину таємного викрадення чужого майна, що становить підвищену суспільну небезпечність.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема й майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , наявність у нього родини, грошового забезпечення за рахунок пенсійних виплат батька, малолітньої дитини на утриманні, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, наявність яких була доведена слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе впливати на свідків та потерпілого, зокрема, й за допомогою телефонного зв`язку або через третіх осіб, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застосування застави, як основного запобіжного заходу, на даному, початковому, етапі досудового розслідування, теж неможливе, оскільки при застосуванні такого запобіжного заходу, можливість його виконання відтермінована у часі, за який підозрюваний ОСОБА_6 , не ризикуючи втратити заставу, матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, переховуватись від органу досудового розслідування чи вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків. При цьому, слідчим суддею також враховується суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, що також можливе за умови нівелювання зазначених ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого, а також щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме: до 16.09.2024 року включно, у зв`язку з чим, подане слідчим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривні.

Визначаючи на підставі ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, вважаю, що застава в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн., підозрюваний ОСОБА_6 буде зобов`язаний прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього будуть покладені наступні обов`язки: не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Застава, визначена у мінімальному розмірі, з передбаченого ч.5 ст.182 КПК України, - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку слідчого судді, не є завідомо непомірною для ОСОБА_6 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час відсутні належні правові підстави для визначення застави, як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею розмір.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16 вересня 2024 року включно.

Визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 16 вересня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя