Справа № 202/8573/24
Провадження № 1-кп/202/1611/2024
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження за № 0001072, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2024 року у відношенні,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- Постановою Верховного суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 26.01.2023 року за вироком Дніпровського апеляційного суду від 14.12.2021 року до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 255 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження № 0001072, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2024 року у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України.

Прокурором, під час підготовчого судового засідання було подано угоду про визнання винуватості від 04.07.2024 року, між прокурором західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0001072, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2024 року, та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Даною угодою визначено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів статті 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, підтримали укладену угоду та просили її затвердити.

Разом з тим, суду надано письмову згоду від представника потерпілого у даному кримінальному провадженні, адвоката ОСОБА_6 про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди вимогам процесуального законодавства, з`ясувавши в обвинувачуваного розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та обставин, які стали наслідками підписання угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що в затвердженні вказаної угоди необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 року, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти рішення про відмову у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

У відповідності до угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 інкримінується, те що у 2014 році, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, але не пізніше 06.05.2014, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці на території міста Дніпропетровська, Особа1 вступила у злочинну змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою, які маючи організаторські здібності діючи спільно та умисно, з метою особистого незаконного збагачення, переслідуючи корисливу мету у вигляді протиправного заволодіння майном та корпоративними правами підприємства ТОВ «Агроінвест Компані» (), шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що самостійно не зможуть реалізувати умисел спрямований на протиправне заволодіння майном та корпоративними правами підприємства ТОВ «Агроінвест Компані» прийняли рішення про створення злочинної організації, з можливістю залучення підконтрольних осіб, які будуть визнавати їх авторитет, з метою вчинення тяжкого злочину, які полягали у протиправному заволодінні майном підприємства, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів.

Для реалізації єдиного, поетапного та конфіденційного злочинного плану Особа1, як організатор на певних етапах виконання злочинного плану залучає до складу злочинної організації наступних співучасників: в якості виконавців Особа2, Особа3, як пособника ОСОБА_5 , та серед якими було встановлено та розподілено ролі і функції спрямовані на виконання злочинного умислу та направлено свою діяльність на реалізацію заздалегідь визначеного злочинного плану, що призвело до протиправного заволодіння нерухомим майном ТОВ «Агроінвест Компані», реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна: 14, 14, 14, 14, та 100% часткою учасника ОСОБА_7 в ТОВ «Агроінвест Компані», чим завдано матеріальну шкоду ОСОБА_8 на суму 14 127 000 гривень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Затвердженою 04 липня 2024 року угодою про визнання винуватості ОСОБА_5 , прокурором враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання своєї винуватості, викриття цим обвинуваченим, який не є організатором злочинної організації, злочинних дій інших учасників злочинної організації, з повідомленням інформації, яка підтверджена доказами. Також, при визначені покарання, у випадку затвердження угоди судом і постановлення вироку, узгоджено покарання за ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції закону на момент вчинення злочину) з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Аналізуючи встановлені судом обставини та підстави укладання угоди, у даному випадку суд вбачає порушення самої мети інституту угоди, який зазначений у главі 35 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 хоч і визнає фактичні обставини вчинення злочину і згоден на визначене йому покарання угодою, втім затвердження даної угоди не відповідатиме інтересам суспільства, враховуючи кваліфікацію діяння в якому обвинувачується ОСОБА_5 , який є одним з числа осіб злочинної організації, а також наслідків незаконної протиправної діяльності такої, які призвели до матеріальних збитків у особливо великому розмірі, що у свою чергу може викликати сумніви у стороннього спостерігача в об`єктивності і законності затвердження такої угоди та здійснення правосуддя загалом.

Разом з тим, судом приймається до уваги і те, що до суду було надано письмову згоду від представника потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , втім згідно з наявної копії ордеру останній датований 15.03.2021 року тоді як дане кримінальне провадження було внесене до ЄРДР 02.07.2024 року, при цьому згідно даної згоди, останнім надано письмову згоду щодо укладання угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000188 від 10.03.2023 року у відношенні ОСОБА_5 , за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3,4 ст. 358 КК України, що у свою чергу викликає сумніви у суду стосовно дійсності повноважень цього адвоката у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що ухвалення вироку на підставі вказаної угоди за викладеними обставинами вчинення кримінального правопорушення, призведе до невідповідності інтересам суспільства, вважає необхідним відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості.

Вислухавши думку учасників провадження щодо можливості призначення судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Підстав для закриття провадження на підставі п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України не має.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Судом визначено перелік осіб, що братимуть участь в судовому засіданні.

Заперечень від учасників судового провадження про здійснення судового розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні та щодо складу осіб, які братимуть участь у ньому не надійшло.

Питання, пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-317, 469, 474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 04 липня 2024 року, укладеної між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001072, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2024 року, та обвинуваченим ОСОБА_5 - відмовити.

Кримінальне провадження № 0001072, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2024 року у відношенні ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 255 КК України, призначити до судового розгляду на 10 годину 00 хвилин 28 листопада 2024 року.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі № 5, приміщення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 84.

Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого та захисника.

Визнати явку в судове засідання учасників кримінального провадження обов`язковою.

Підготовче судове засідання закрити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1