Справа № 128/1924/18
Провадження №11-кп/801/624/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу зі змінами прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 19.03.2024 у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000552 від 25.08.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Биківка, Романівського району Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами, просив вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 19.03.2024 стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Доповнити вирок вказівкою про застосування ч. 5 ст. 72 КК України та зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання термін перебування під вартою з 25.09.2023 по 19.03.2024 з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 19.03.2024 року визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 ( шість) місяців.

На підставі ст.75, п. п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти в залі судового засідання.

Іспитовий строк ОСОБА_7 обчислювати з дня проголошення вироку суду 19.03.2024.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , процесуальні витрати на користь держави за проведення у даному провадженні товарознавчої експертизи №3323-3324/18-21 від 21.06.2018 у розмірі 429,00 грн. (чотириста двадцять дев`ять гривень 00 копійок).

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

26.05.2018 близько 12:00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , підійшов до кам`яного паркану, яким огороджене домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить раніше йому знайомому потерпілому ОСОБА_9 . Зателефонувавши до потерпілого, обвинувачений ОСОБА_7 пересвідчився що в будинку та на подвір`ї вказаного домоволодіння нікого немає і в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, з корисливого мотиву, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через кам`яний паркан, і у такий спосіб проникнув на територію зазначеного подвір`я. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_7 , підійшов до вікна будинку за вищевказаною адресою та за допомогою фізичної сили витягнув руками дерев`яні кріплення з вікна, потім знявши віконне скло , проник через даний віконний отвір у будинок. Пройшовши через кухню, обвинувачений ОСОБА_7 в спальній кімнаті помітив сервант, на якому зверху знаходились належні потерпілому ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 Євро (що становить відповідно до курсу валют Національного бану України 3061 грн. 89 коп.), а також на одній із полиць цього ж серванту помітив належні ОСОБА_9 1 каблучку виготовлену із золота 585 проби вагою 1,5 грам, вартістю 1724 грн. 18 коп. відповідно до висновку експерта № 3323-3324/18-21 від 21.06.2018 та 1 каблучку виготовлену із срібла 925 проби вагою 3 грами, вартістю 340 грн. 47 коп., відповідно до висновку експерта № 3323-3324/18-21 від 21.06.2018, які викрав.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 зазначені каблучки та гроші помістив до своєї кишені, після чого, знаходячись в тій же кімнаті, підійшов до шафи, на дверях якої висіла сумка, належна потерпілому ОСОБА_9 .. Всередині даної сумки ОСОБА_7 помітив 1000 гривень, які він також викрав, помістивши їх до власної кишені.

Реалізувавши свій злочинний умисел до кінця та заволодівши викраденим вищевказаним майном, обвинувачений ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 5126 гривень 54 копійок.

Вимоги апеляційної скарги зі змінами прокурора мотивовано тим, що суд першої допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та не застосував закон, який підлягає застосуванню, а саме . ч.5 ст. 72 КК України та не зарахував ОСОБА_7 у строк покарання термін попереднього увязнення з моменту затримання 25.09.2023 року по день звільнення з-під варти 19.03.2024 року, що є порушенням вимог ч.1 ст. 412, п.2 ч.1 ст.413 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, не заперечував проти розгляду апеляційної скарги зі змінами прокурора без його участі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав вимоги апеляційної скарги зі змінами прокурора, просив задоволити, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора зі змінами, суд вважає, що подана апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі прокурора зі змінами не оспорюється.

Однак наявні підстави для зміни вироку суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність при зарахуванні строку попереднього увязнення та визначенні початку строку відбування покарання, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими.

Згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з - поміж іншого, зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

В порушення ст. 409 КПК України, суд першої інстанції в резолютивній частині вироку не зарахував ОСОБА_7 у строк покарання термін попереднього ув`язнення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно протоколу затримання ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 затримано 25.09.2023 року.

26.09.2023 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області застосовано до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжений до набрання оскаржуваним вироком законної сили.

Відповідно до правових позицій Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 320/5924/16-к від 30.08.2018 року попереднє ув`язнення не є покаранням, оскільки особа перебуває в місцях ув`язнення ще до постановлення вироку.

Водночас, перебування особи в умовах ізоляції від суспільства і за характером обмежень, покладених на особу, фактично прирівнюється до позбавлення волі як виду покарання.

Тому, відповідно до норм кримінального права, суди повинні обов`язково зараховувати попереднє ув`язення у строк покарання

З урахуванням правових позицій Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 320/5924/16-к від 30.08.2018 року, обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 72 КК України підлягав зарахуванню в строк покарання термін перебування під вартою з 25.09.2023 по 19.03.2024 з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

За таких обставин, при ухваленні вироку від 19.03.2024 року стосовно ОСОБА_7 Вінницький районний суд Вінницької області неправильно не застосував закон України про кримінальну відповідальність ст. 72 КК України, що є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 409 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405,407,409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Задоволити апеляційну скаргу зі змінами прокурора.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 19.03.2024 стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказати про застосування ч. 5 ст. 72 КК України.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання термін перебування під вартою з 25.09.2023 по 19.03.2024 з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4