Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1509/24
Провадження № 1-кп/542/134/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 06 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 06 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України.

Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року призначено підготовче судове засідання з розгляду відповідного обвинувального акта.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, вчинених за наступних обставин.

Епізод № 1

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.

13 червня 2024 року в першій половині дня (більш точного часу слідством не встановлено) у ОСОБА_5 виник прямий корисливий злочинний умисел на крадіжку чужого майна з господарських приміщень на території домогосподарства, що належить ОСОБА_4 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з цією метою ОСОБА_5 прибув на територію вказаного господарства, взявши із власного домогосподарства за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , металеву тачку.

Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власниці та інших сторонніх осіб, відчинив незамкнені на запірний замок вхідні двері на території домоволодіння та, пройшовши двором, проник до незачиненого сараю, де завантаживши на металеву тачку, здійснив крадіжку двох мішків з борошном вищого сорту власного виробництва ФОП « ОСОБА_6 », загальною вагою 90 кг та чотирьох пляшок соняшникової олії нерафінової власного виробництва ФОП « ОСОБА_6 », загальним об`ємом 20 літрів

У подальшому викраденим борошном та соняшниковою олією ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта від 10.07.2024 вартість двох мішків з борошном вищого сорту власного виробництва ФОП « ОСОБА_6 »,на момент вчинення кримінального правопорушення 13 червня 2024 року становила 1170 грн 00 коп., а відповідно до висновку експерта від 10.07.2024 вартість чотирьох пляшок соняшникової олії нерафінованої власного виробництва ФОП « ОСОБА_6 », загальним об`ємом 20 літрів, на момент вчинення кримінального правопорушення 13 червня 2024 року становила 780 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1950 грн 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Епізод № 2.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 17 червня 2024 року в першій половині дня (більш точного часу слідством не встановлено) у ОСОБА_5 виник прямий корисливий злочинний умисел на повторну крадіжку чужого майна з господарських приміщень на території домогосподарства, що належить ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з цією метою ОСОБА_5 узяв із власного домогосподарства за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , металеву тачку та 17 червня 2024 року в першій половині дня (більш точного часу слідством не встановлено) прибув на територію вищевказаного господарства, належного потерпілій.

Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власниці та інших сторонніх осіб, ОСОБА_5 відчинив незамкнені на запірний замок вхідні двері на території домоволодіння та, пройшовши двором, проник до незачиненого сараю, де завантаживши на металеву тачку, здійснив крадіжку одного мішка з борошном вищого сорту власного виробництва ФОП « ОСОБА_6 », загальною вагою 45 кг та двох пляшок соняшникової олії нерафінової власного виробництва ФОП « ОСОБА_6 », загальним об`ємом 10 літрів

У подальшому викраденим борошном та соняшниковою олією ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта від 10.07.2024 вартість одного мішка з борошном вищого сорту власного виробництва ФОП « ОСОБА_6 »,вагою 45 кг, на момент вчинення кримінального правопорушення 17 червня 2024 року становила 585 грн 00 коп. , а відповідно до висновку експерта від 10.07.2024 вартість двох пляшок соняшникової олії нерафінової власного виробництва ФОП « ОСОБА_6 », загальним об`ємом 10 літрів, на момент вчинення кримінального правопорушення 17 червня 2024 року становила 390 грн 00 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 975 грн 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Отже, за вчинення діянь, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000162 від 06 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 , на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ від 18.07.2024).

Після роз`яснення обвинуваченому підстав та наслідків закриття кримінального провадження, останній погодився та наполягав на закритті провадження у справі відповідно до пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання з`явилась та надала заяву, в якій зазначила, що до обвинуваченого будь-яких претензій не має, проти закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальний правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, не заперечує, а від обвинувачення ОСОБА_5 за частиною 1 статті 162 КК України відмовляється та претензій до обвинуваченого не має.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Частина 1 статті 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до частини 3 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме двох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2024 на рівні 3028 грн.

Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2024, становить 1514,00 грн (3028,00 х 50%).

Так, з 09 серпня 2024 року сума викраденого майна, яка не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Отже, викрадення чужого майна шляхом крадіжки у 2024 році вартістю до 3028 грн включно є адміністративним правопорушенням.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_5 інкримінується вчинення крадіжки 13 червня 2024 року з розміром викраденого майна 1950 грн 00 коп., вчинення 17 червня 2024 року крадіжки з розміром викраденого майна 975 грн 00 коп., що станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою для адміністративної відповідальності.

З огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, інкриміновані ОСОБА_5 діяння підлягають кваліфікації як адміністративні, а не кримінальні правопорушення, що виключає подальший судовий розгляд.

Згідно з пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до частини 7 статті 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 3 статті 479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Таким чином, враховуючи положення статті 58 Конституції України та статті 5 КК України, суд приймає рішення про закриття кримінального провадження з підстав, встановлених пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КК України, оскільки у зв`язку із набранням чинності 09.08.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, дії обвинуваченого ОСОБА_5 не підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України.

За таких обставин кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Поряд з цим, перекваліфікацію кримінального правопорушення з частини 4 статті 185 КК України на частину 1 статті 162 КК України, яка відповідно до частини 1 статті 477 КПК України, відноситься до приватного обвинувачення не здійснюється, з огляду на письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 про відсутність її згоди на це.

Ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 липня 2024 року, з метою збереження речових доказів накладений арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на: мішок пшеничного борошна білого кольору вагою 36,74 кг, який вилучений у ОСОБА_7 ; мішок пшеничного борошна білого кольору вагою 22,74 кг та пластикову пляшку соняшникової олії жовтого кольору об`ємом 5 літрів, які вилучені у ОСОБА_8 , та належать ОСОБА_4 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, пл. Перемоги, 1.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 липня 2024 року.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Зі змісту обвинувального акту встановлено, що по справі маються процесуальні витрати на залучення експерта, загальна сума яких становить 4543 грн 68 коп.

Відповідно до положень статті 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки суд прийшов до переконання про наявність підстав для закриття кримінального провадження, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 369-372, 376, 392, 479-2 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 06 липня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 06 липня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію даної ухвали направити до відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративних правопорушень, передбачених статтею 51 КУпАП.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 липня 2024 року, на мішок пшеничного борошна білого кольору вагою 36,74 кг, мішок пшеничного борошна білого кольору вагою 22,74 кг та пластикову пляшку соняшникової олії жовтого кольору об`ємом 5 літрів, що належать ОСОБА_4 , - скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

- мішок борошна білого кольору вагою 36,74 кг; мішок борошна білого кольору вагою 22,74 кг, рослинну олію жовтого кольору об`ємом 5 літрів у пластиковій пляшці, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (квитанції № 2589, № 2590), що належать ОСОБА_4 , повернути власниці ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які складаються з витрат на залучення експертів на загальну суму 4543 грн 68 коп. (чотири тисячі п`ятсот сорок три гривні шістдесят вісім копійок) віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_9