печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2063/24-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження № 0002250 відомості про яке 01.11.2023внесені до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ямпіль, Сумської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 24.07.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді 6 (шести) місяців арешту із зарахуванням на підставі ст. 72 цього Кодексу строку попереднього ув`язнення в період з 02.02.2023 по 24.07.2023,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимою за вчинення злочинів проти власності та чітко обізнаною, що в Україні введений воєнний стан, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та вчинила новий майновий злочин за наступних обставин.

31.10.2023, приблизно о 16 год. 20 хв., перебуваючи в центральній частині міста Києва, ОСОБА_3 , проходячи за адресою: АДРЕСА_2 , зайшла до торгівельного центру «Інтервал Плаза».

Перебуваючи в торговому центрі «Інтервал Плаза» за вказаною адресою, ОСОБА_3 ходила поміж торгових бутиків вказаного торгового центру. Проходячи повз торговий бутик НОМЕР_1, який належить ФОП « ОСОБА_5 », остання помітила, що в зазначеному бутику в середині відсутній продавець, а вхід до нього закритий ролетом. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, вважаючи, що її дії носять таємний характер, керуючись корисливим мотивом, маючи на меті незаконне збагатитися за чужий рахунок, підійшла до торгового бутику НОМЕР_2, який належить ФОП « ОСОБА_5 », відчинила ролет, який закривав вхід до зазначеного бутику, та проникнула в середину. Після чого, перебуваючи в середині бутику НОМЕР_1, остання помітила, жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходись документи на ім`я ОСОБА_5 , дві банківські картки та грошові кошти в сумі 6000 грн.

Далі, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, до кінця, ОСОБА_3 взяла до рук вказану жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходись документи на ім`я ОСОБА_5 , дві банківські картки та грошові кошти в сумі 6000 грн., прикрила її пакетом, який був у неї в руках та вийшла з бутику НОМЕР_1, тобто покинула місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 завдала майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 6000 (шість тисяч) гривень.

У вказаний спосіб, ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, винною у вчиненні якого визнається.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, з відповідною кримінально-правовою кваліфікацією її дій погодилася, зазначивши, що 31.10.2023, приблизно о 16 год. 20 хв. вона перебуваючи в торговому центрі «Інтервал Плаза» за адресою вказаною в обвинувальному акті, звернула увагу на бутик, в середині якого був відсутній продавець, а вхід до нього закритий ролетом. Підійшовши до цього бутику вона відчинила ролет, та проникнула в середину. Перебуваючи в середині бутику помітила, жіночу сумку чорного кольору, в якій виявила документи, дві банківські картки та грошові кошти в сумі 6000 грн. Далі, прикривши сумку пакетом, який був у неї в руках, покинула місце події. Викрадену сумку разом із документами та банківським картками в подальшому викинула до смітника, а грошові кошти витратила на власні потреби. Щиро розкаюється у вчиненому.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

У судовому засіданні учасникам кримінального провадження судом роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, тому суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових матеріалів, зокрема: письмових документів, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 та матеріалів, дослідження яких є необхідним для вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 368 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі доведена, а відтак її дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше приміщення.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що згідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючі обвинувачену дані, відповідно до яких, остання маєсередню освіту, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.

Крім того, при дослідженні характеризуючих даних особи обвинуваченої ОСОБА_3 судом встановлено, що остання неодноразово судима за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, востаннє 24.07.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді 6 (шести) місяців арешту із зарахуванням на підставі ст. 72 цього Кодексу строку попереднього ув`язнення в період з 02.02.2023 по 24.07.2023, що відповідає 5 (п`яти) місяцям та 21 (двадцяти одному) дню арешту. За такого, як вбачається, станом на 31.10.2023 ОСОБА_3 відбула покарання у виді арешту та має непогашену судимість в силу п. 5 ст. 89 КК України.

Враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченої, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що його обтяжує, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та приходить до висновку про можливість призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Додатково згідно з ч. 3 ст. 76 КК Українипокласти на ОСОБА_3 обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази:

-диск DVD-R з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_9