єдиний унікальний номер справи 546/1009/24
номер провадження 1-кп/546/124/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000370, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, не маючого зареєстрованого місця проживання на території України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не депутата, не інваліда, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

17 вересня 2024 року близько 11:05 год ОСОБА_4 керував екскаватором-навантажувачем JCB 3CX жовтого кольору, р.н. НОМЕР_2 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 є ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса - АДРЕСА_2 ) та рухався ним на ділянці дороги по АДРЕСА_1 поряд з територією зі складськими приміщеннями з абонентським номером 64а, де його зупинили працівники поліції у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема через значну забрудненість реєстраційного номера, інформація з якого не проглядалась належним чином.

У цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження свого права керування екскаватором-навантажувачем JCB 3CX жовтого кольору, р.н. НОМЕР_2 , а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_5 , виданого, згідно його змісту, 30.12.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на своє ім`я, в якому зазначено, що ОСОБА_4 має право на керування машинами категорії «А1».

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 під час перевірки у нього документів надав працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_5 , видане, згідно його змісту, 30.12.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на його ім`я, в якому зазначено, що він має право на керування машинами категорії «А1», використавши у такий спосіб завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-24/16295-ДД від 23.09.2024, бланк посвідчення тракториста-машиніста не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу: усі зображення на бланк посвідчення нанесені струменевим способом друку з використанням знакодрукуючого пристрою (кольорового струменевого принтера), який не використовується при виготовленні бланків даного виду документів.

Згідно інформації, наданої Держпродспоживслужбою, в уніфікованій автоматизованій електронно-облікової системі відсутні відомості щодо видачі ОСОБА_4 посвідчення тракториста машиніста та відомості щодо видачі посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У підготовче судове засідання з`явилися прокурор, обвинувачений та захисник.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2024 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності. Продовжено підготовчий судовий розгляд кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором надано суду угоду про визнання винуватості, з якої вбачається, що 03 грудня 2024 року під час судового провадження між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000370 від 17.09.2024, з одного боку, та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1935 від 31.10.2017), на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 під час судового провадження повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в межах обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 07.10.2024 в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме щире каяття, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 358 КК України виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Окрім того в угоді зазначено, що обвинувачений розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_4 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити, зазначивши, що угоду укладено з дотримання норм КПК України. Просила вирішити питання щодо речових доказів та процесуальних витрат, висловивши позицію про те, що речовий доказ підлягає залишенню в матеріалах справи, накладений на нього арешт слід скасувати, а процесуальні витрати, понесені на проведення експертизи, стягнути з обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі висунутого йому обвинувачення. Підтверджує всі обставини вчиненого кримінального правопорушення. Зазначив, що цілком усвідомлював, що 17 вересня 2024 року під час керування екскаватором-навантажувачем використав підроблене посвідчення тракториста-машиніста, усвідомлюючи те, що воно підроблене, оскільки у встановленому законом порядку він його не отримував, а придбав. Щиро розкаявся у скоєному, висловив осуд своєї поведінки, запевнив суд, що подібне в подальшому не повториться. Погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 03 грудня 2024 року. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити. Зазначив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження та невиконання угоди. Пояснив, що неофіційно підробляє та має заробіток, тому в змозі сплатити штраф у розмірі, визначеному угодою.

Захисник ОСОБА_8 підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором докази, розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків.Органом досудового розслідування його дії за ч. 4 ст. 358 КК України кваліфіковано вірно.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України в обсязі обставин встановлених досудовим розслідуванням та пред`явленого обвинувачення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Обвинувачений та прокурор цілком розуміють обмеження права на оскарження вироку у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесені до кримінальних проступків. Дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався, характеризується позитивно або негативні характеризуючі ознаки відсутні, щиро розкаявся у скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, розміру покарання, який встановлений Кримінальним Кодексом України, та порядку його призначення.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі постанови про призначення судової технічної експертизи експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України проведено експертизу та надано висновок № СЕ-19/117-24/16295-ДД від 23.09.2024. Розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта, становить 2650,48 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Постановою ст. дізнавача СД ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 17.09.2024 у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_5 , видане, згідно його змісту, 30.12.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.09.2024 накладено арешт на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_5 , видане, згідно його змісту, 30.12.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із відкритою категорією «А1», заборонено будь-яким способом користуватися та розпоряджатися посвідченням, визначено його зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Питання щодо речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України, вирішивши питання щодо скасування арешту згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 03 грудня 2024 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 2650,48 грн (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 копійок).

Речові докази по справі, а саме:

- посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_5 , видане, згідно його змісту, 30.12.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасувати арешт з посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_5 , видане, згідно його змісту, 30.12.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із відкритою категорією «А1», який був накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частини вироку проголошені судом на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1