Провадження № 1-кс/344/8413/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002991 від 26.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

27.11.2024 слідчий ОСОБА_3 , за погодженням прокурора ОСОБА_4 , звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що 25.11.2024 близько 20 год. 16 хв. надійшов рапорт від ПОГа Івано-Франківського РУП ГУНП ОСОБА_5 про те, що в ході патрулювання за адресою: Івано-Франківська МТГ, с. Підлужжя, вул. Тараса Шевченка зупинили т/з марки ВАЗ 21099 д.н.з., яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння та надав працівникам поліції неправомірну вигоду в розмірі 6000,00 грн.

25 листопада 2024 року, слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , в період часу з 21 год 40 хв по 21 год 51 хв, перебуваючи по вул. Тараса Шевченка у с. Підлужжі Івано-Франківської МТГ, в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на грошові кошти: 3 купюри номіналом по 1000 гривень кожна, 4 купюри номіналом по 500 гривень кожна, 5 купюр номіналом по 200 гривень кожна, які поміщено у спец. пакет № CRI 1250593.

Слідчий ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просила задоволити.

Власник майна не з`явився, будь-яких клопотань не подав.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002991 від 26.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.11.2024, розпочатого о 21 год. 40 хв., закінченого о 21 год. 51 хв., по вул. Тараса Шевченка с. Підлужжі Івано-Франківської МТГ, в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на грошові кошти: 3 купюри номіналом по 1000 гривень кожна, 4 купюри номіналом по 500 гривень кожна, 5 купюр номіналом по 200 гривень кожна, які поміщено у спец. пакет № CRI 1250593 та опечатано.

Постановою слідчого від 26.11.2024 3 купюри номіналом по 1000 гривень кожна, 4 купюри номіналом по 500 гривень кожна, 5 купюр номіналом по 200 гривень кожна, які поміщено у спец. пакет № CRI 1250593, визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 цього Кодексу, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що слідчим доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його зміни, втрати такого, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно повноцінним доказом.

Вилучені речі відповідають ознакам ст.98 КПК України, як предмети, які можуть містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягають перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій, з метою забезпечення доказової бази у саме даному вказаному кримінальному провадженні. Надання оцінки такому речовому доказу і повне виключення такого з числа доказів без належної перевірки, не відповідатиме меті та засадам кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення кримінального провадження, запобіганню зникненню, втрати або пошкодження майна чи настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні, слідчий суддя, дійшла висновку за необхідне накласти арешт на вищевказані вилучені речі як речові докази .

У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник (володілець) майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту, згідно положень ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст.131-132, 167, 170-173,175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене 25.11.2024 під час проведення огляду місці події, а саме грошові кошти: 3 (три) купюри номіналом по 1000 (одна тисяча) гривень кожна, 4 (чотири) купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень кожна, 5 (п`ять) купюр номіналом по 200 (двісті) гривень кожна, які поміщено у спец. пакет № CRI 1250593, із забороною розпорядження, користування та відчуження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1