печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000042 від 16.02.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, котре вилучене у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час його затримання 23.05.2024 року.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000042 від 16.02.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав неправомірну вигоду у розмірі 10 000, 00 грн. для третьої особи за вплив на прийняття рішення службовою особою ТСЦ № 8041 РСЦ ГСЦ МВС у м. Києві, уповноваженою особою на виконання функцій держави за отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «С» ОСОБА_1 .

23.05.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Також 23.05.2024 року в ході обшуку автомобіля, який належить ОСОБА_5 було вилучено грошові кошти та інші речі, предмети, зокрема й автомобіль.

Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

Слідчий направив на адресу суду заяву, згідно якої розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Поряд з цим, слідчим не обґрунтовано та в судовому засіданні не доведено, що вилучене майно відповідає положенням ст. 98 КПК України, тобто набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди кримінально правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів, які б давали слідчому судді достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінально протиправних дій, а також не долучено до матеріалів клопотання постанову про визнання вказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні.

За таких обставин, клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000042 від 16.02.2024 року- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1