Справа № 519/1574/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Южне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2023 за № 0000332, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Демидово Березівського району Одеської області, українець за національністю, з середньою освітою, офіційно не одружений, офіційно працевлаштований в КП «Міські дороги» на посаді дорожнього робітника, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засіб зв`язку: НОМЕР_1 , раніше судимий:

06.02.2014 Березівським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна, 30.11.2018 на підставі ст. 81 КК України умовно- достроково звільнений, не відбутий строк покарання 2 роки 4 місяці 37 днів,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023, приблизно о 23 годині 30 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений, під час спільного вжиття алкогольних напоїв на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у ході сварки з ОСОБА_8 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, наніс не менше трьох ударів кулаком своєї правої руки в область голови ОСОБА_8 від чого останній впав на асфальтоване покриття, після чого ОСОБА_6 наніс ще два удари своєю правою ногою в область голови ОСОБА_8 .

Унаслідок отриманих від ОСОБА_6 ударів ОСОБА_8 спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-лицьової травми: забійна рана чола зліва, синець навколо лівого ока з переходом в виличну ділянку, синець спинки носу, крововиливи у м`які тканини голови в лівій лобно-скронево-тім`яній та правій тім`яно-скроневій області, переломи кісток носу, лівої виличної дуги, стінок лівої орбити та лівої верхнещелепної пазухи, крововилив під тверду мозку оболонку зліва (в лівій скронево-тім`яно-потиличній області крововилив у вигляді 50 мл. рідкої крові та щільного згортку крові, вагою 180 грам), крововиливи під м`яку мозкову оболонку (в області правої та лівої півкулі мозочка, розмірами 4x3 см. та 3x3 см., а також крововилив, який охоплює тім`яну та скроневу долі лівої півкулі мозку, розмірами 10x8 см., із затіканням крові у борозни) з ділянкою забою лівої скроневої доли речовини головного мозку.

Сукупність ушкоджень отриманих ОСОБА_8 , які складають комплекс закритої черепно-лицьової травми відповідно до п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (в, г, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, які перебувають у прямому причинному зв`язку з виявленою у нього закритої черепно-лицьової травми.

У подальшому, близько 00 годині 20 хвилин 04.07.2023 ОСОБА_8 доставлений до відділення інтенсивної терапії Комунального некомерційного підприємства «Южненська міська лікарня» Южненської міської ради та цього ж дня перенаправлений до Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради, де о 05 годині 40 хвилин 18.07.2023 останній помер внаслідок отриманих 03.07.2023 від ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_8 перебуває у прямому причинному зв`язку з виявленою у нього закритою черепно-лицьовою травмою у вигляді забійної рани чола зліва, синця обличчя зліва та носу, крововиливів у м`які тканини голови, переломів кісток обличчя, крововилив під тверду мозкову оболонку зліва, крововиливи під м`яку мозкову оболонку справа та зліва з ділянкою забою лівої скроневої доли речовини головного мозку. Безпосередньою причиною смерті з`явився набряк-набухання головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що в той день (03.07.2023) після роботи разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за місцем мешкання вживали пиво, потім самогонку, потім знову пиво. ОСОБА_8 почав говорити ОСОБА_10 , що той не правильно щось робить на роботі. Обвинувачений щось сказав ОСОБА_8 і той спилив та вдарив ОСОБА_6 долонею по обличчю, потім почав кидатись в бійку, а тому обвинувачений його відштовхнув. ОСОБА_8 забіг до приміщення, взяв ножа, приставив ножа до шиї, а потім встромив у підборіддя. Після цього ОСОБА_8 відійшов і почав телефонувати дружині ОСОБА_11 і говорити, що зарізав кума. Потім ОСОБА_8 знову підійшов до обвинуваченого ОСОБА_6 зі словами я тебе заріжу, після чого обвинувачений наніс удар і він упав. Обвинувачений шкодує, що так вийшло, умислу ніякого не мав, лише захищався. В судових дебатах обвинувачений цивільний позов визнав в повному обсязі.

Також ОСОБА_6 зазначив, що ніж з місця події забрав на слідуючий день, замотав у кульок та зберігав його, оскільки думав, що він пригодиться. Працівникам поліції видав ніж приблизно через два тижні, оскільки зрозумів, що буде біда, хоча про його наявність зазначав з самого початку працівникам поліції, однак ті ніяким чином на це не відреагували.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових та речових доказів, а також показаннями потерпілого і свідків, наданими у судовому засіданні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що проживав окремо від батька і у липні 2023 року цивільна дружина батька ОСОБА_12 повідомила, що батько лежить в Одеській обласній лікарні у дуже важкому стані та потрібні кошти на його лікування. 10 числа потерпілий приїхав до лікарні, до батька не пускали, черговий лікар сказав, що кожен день потрібно купувати ліки. Через кілька днів ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_13 , яка повідомила про бійку батька та ОСОБА_6 , коли вони працювали у м. Южне. Потерпілий приймав участь у лікуванні батька, кожен день витрачав на це кошти, у зв`язку із чим заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що із покійним ОСОБА_8 знайомі близько 10 років та мають спільну дитину. 03.07.2023 ОСОБА_14 зателефонував та сказав, що збирається на роботу, потім зателефонував в обідню перерву і у ввечері близько 19 20 години та повідомив, що приїхали додому і будуть вечеряти. Потім зателефонував близько 22 години і було чутно, що між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виникла сварка, оскільки ОСОБА_16 сказав, що ОСОБА_14 дурить хлопців на зарплату. Свідок телефонувала ОСОБА_15 і ОСОБА_14 та просила щоб вони не сварились. Останній раз коли була розмова із ОСОБА_6 він по телефону сказав свідку, що «я його приб`ю і скажи мені спасіба, що я не зробив так, як ОСОБА_17 » (потерпілий у кримінальному провадженні № 1504/622/12), не справив на нього нужду. Пізніше оскільки телефони не відповідали, свідок зателефонувала до ОСОБА_18 , який повідомив про бійку, що у ОСОБА_14 дуже розбита голова і що він в тяжкому стані перебуває в лікарні. Вранці на наступний день свідок приїхала в лікарню та коли вивозили ОСОБА_8 побачила, що голова була вся синя, око запливше, ніс переломаний і розмовляти він неміг. На слідуючи день в обласній лікарні їй повідомили, що стан складний. Через кілька днів зателефонувала ОСОБА_19 сину ОСОБА_14 і повідомила, що батько знаходиться в лікарні у дуже тяжкому стані, після чого разом купували ліки ОСОБА_8 , допоки їй не повідомили про його смерть. Свідок зазначила, що за життя ОСОБА_8 мав запальний характер, але ніколи не доходило до бійок. Пізніше ОСОБА_6 пояснив свідку, що першим на нього напав ОСОБА_14 із ножем. Під час зустрічей обвинувачений наче визнавав свою вину, говорив що буде допомагати, оплатив перший список ліків на 2000 гривень, а пізніше написав «надо сушити сухарі».

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що у липні місяці 2023 року за місцем його мешкання у АДРЕСА_3 , хлопці, які винаймали у нього житло, повернувшись увечері із роботи, сиділи у трьох за столом на дворі біля кухні, де вони проживали. Саму бійку свідок не бачив, однак перед цим вони пили пиво, сварились та матюкались, у зв`язку із чим свідок робив їм зауваження, на що вони відповіли, що вони куми і між собою розберуться, після чого свідок пішов до свого будинку готуватись до сну. Пізніше один із хлопців прийшов і сказав, що двоє інші б`ються, одному із них погано. Коли свідок вийшов то побачив, що один лежить і харчить, тому викликали швидку, але хто саме свідок не знає. До того вони проживали у свідка кілька днів, не сварились, спиртними не зловживали. Обвинувачений статурою більший за того, кого він побив. Також свідок бачив на губі та шиї обвинуваченого кров.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що в той день приїхали з роботи у чотирьох свідок, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , який переодягнувся та одразу поїхав до м. Одеси, а вони у трьох залишились у ОСОБА_24 , де всі проживали у двох кімнатах, в одній кімнаті проживав свідок разом з ОСОБА_25 , у іншій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Після приїзду з роботи у трьох пили пиво на дворі за столом, після чого вживали горілку, було нормальне дружнє спілкування без суперечок. Після того як стало смеркати, свідок у стані сильного алкогольного сп`яніння пішов до своєї кімнати. Пізніше коли вийшов з кімнати на двір побачив, що ОСОБА_8 лежав за метрів 5 від столу, хропів та стогнав, на лиці під лівим оком була велика гематома і кров йшла з потилиці. Неподалік від ОСОБА_8 лежав ніж із жовтою ручкою, яким вони зазвичай користувались. Коли сиділи за столом ножа не було, всі ножі знаходились на кухні, чи забігав хтось на кухню за ножем, свідок не знає. На наступний день ОСОБА_6 сказав, що ОСОБА_8 на нього напав і він захищався та вдарив його кулаком два рази по лицю, від чого ОСОБА_8 впав. Раніше сварок не було, стосунки були дружніми.

Свідок ОСОБА_26 лікар КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» в судовому засіданні пояснив, що пам`ятає хворого ОСОБА_8 , який був переведений до них з лікарні м. Южного, мав черепно мозкову травму, забій головного мозку, перелами лицьового склету та перебував у важкому стані, життя пацієнта врятувати не вдалося. Також свідок зазначив, що перелами лицьових кісток стаються досить часто при бійках.

В судовому засіданні також досліджені матеріали кримінального провадження, в тому числі:

-витяг з ЄРДР згідно якого 04.07.2023 о 00.21 годині до чергової частини ВП №4 ОРУП

№2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що до КНП «ЮМЛ» каретою швидкої допомоги був доставлений ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями (а.с.83);

-протокол огляду місця події від 04.07.2023 згідно якого виявлено на асфальтному

покритті рідину бурого кольору, будь-яких предметів не виявлено (а.с.86);

-постанову про визнання речових доказів змиви речовини бурого кольору (а.с.91, 92);

-довідка чергового лікаря від 04.07.2023 та довідка приймально-діагностичного

відділення відділення невідкладної (екстренної) медичної допомоги № 300 (а.с.93, 94);

-довідка КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» від 18.07.2023;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,

наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Що знижують увагу та швидкість реакції від 04.07.2023, згідно якого ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.96);

-довідка приймально-діагностичного відділення відділення невідкладної (екстренної)

медичної допомоги № 301, згідно якої ОСОБА_6 звернувся за наданням медичної допомоги з приводу: Забійна рана підборіддя (а.с.97);

-постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 04.07.2023 з ч.1

ст.122 КК України на ч.1 ст.121 КК України (а.с.100);

-лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_8 (а.с.103);

-протокол проведення слідчого експерименту від 20.07.2023, згідно якого

обвинувачений показав супроводжуючи словесно обставини події в ніч з 3 на 4 липня 2023 року (а.с.106);

-висновок експерта № 287, згідно якого виявлені ушкодження, з урахуванням їх

масивності, поєднаності, локалізації та механізму утворення (ударна дія) утворилися від дії тупого предмета (предметів), індивідуальні особливості контактуючої поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Закрита черепно-лицьова травма оцінюється в комплексі, має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (в, г, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Смерть ОСОБА_8 , перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленою у нього закритою черепно-лицьовою травмою у вигляді забійної рани чола зліва, синця обличчя зліва та носу, крововиливів у м`які тканини голови, переломів кісток обличчя, крововилив під тверду мозку оболонку зліва, крововиливи під м`яку мозкову оболонку справа та зліва з ділянкою забою лівої скроневої доли речовини головного мозку. Безпосередньою причиною смерти з`явився набряк-набухання головного мозку (а.с.111);

-висновки експертного судово-імунологічного дослідження №1263 розтин №287/С та

експертного судово-медичного-гістологічного дослідження №1766/287 (а.с.116, 117);

-постанова про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 04.09.2023 з ч.1

ст.121 КК України на ч.2 ст.121 КК України (а.с.122);

-постанова про визнання речових доказів копія відофайлу з нагрудної боді-камери

працівників СРПП (а.с.124);

На відео зафіксованому на нагрудну боді-камеру працівників СРПП, які прибули на виклик, видно, як ОСОБА_6 зазначає, що він ( ОСОБА_8 ) на нього напав з ножем, обвинувачений розуміючи, що його будуть різати, б`є його кулаком правої руки, від чого той падає і вдаряється головою, після чого обвинувачений ударив ще два рази ногою в голову. Після цього обвинувачений ножа не бачив (а.с.82).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Положення ст. 17 КПК України регламентують, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи.

Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Склад злочину це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин.

Згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оцінюючи в сукупності надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», згідно з яким доведеність може випливати із сукупності неспростовних фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення ним кримінального правопорушення, яке містить склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

Розмежування понять умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України) і вбивства через необережність (ч.1 ст.119 КК України) здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною. Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до них, у зв`язку з чим у даному випадку слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. При цьому питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень.

Дослідженими по справі доказами у їх сукупності, в тому числі факту нанесення обвинуваченим ударів ногою в голову потерпілому після того як останній вже упав та характеру виявлених ушкоджень (закрита черепно-лицьова травма), спростовуються доводи обвинуваченого ОСОБА_6 на відсутність умислу щодо вчинення кримінального правопорушення. Суд вважає, що заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті ОСОБА_8 , охоплювались умислом обвинуваченого на їх спричинення, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про перекваліфікацію дій обвинуваченого на ст. 119 КК України

Що стосується показів обвинуваченого про напад ОСОБА_8 на нього із ножем, то з огляду на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, суд оцінює їх критично у зв`язку з наступним. Згідно висновку експерта № 83 у кримінальному провадженні № 0000116 від 13.07.2023 у ОСОБА_6 була виявлена забита рана на підборідді, тобто про колото-різані рани мова не йде. Ніж, про який йде мова, не був виявлений під час огляду місця події за участі понятих, а про його долучення у якості речових доказів обвинувачений клопотав 20.07.2023, тобто вже після смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Що стосується показів свідка ОСОБА_9 , то суд враховує його стан сильного алкогольного сп`яніння, що також підтвердив і сам свідок.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку умисел обвинуваченого ОСОБА_6 був спрямований саме на спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи, виявилися тяжкими тілесними ушкодженнями. Смерть ОСОБА_8 перебуває в прямому причинному зв`язку із виявленою у нього закритою черепно-лицьовою травмою.

Аналізуючи в сукупності показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, надані суду та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, як завдання потерпілому ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, визнання заявленого цивільного позову, його процесуальну поведінку, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 своєї провини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, однак визнав факт нанесення ним ударів потерпілому, шкодує про наслідки, які настали, раніше судимий, не відшкодував завдану злочином шкоду, однак не відмовляється від її відшкодування, а також вимоги ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст.121 КК України.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 суд виходить з того, що відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Кримінального процесуального кодексу України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно цивільного позову потерпілий ОСОБА_4 просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином в розмірі 65226,27 грн та моральну шкоду в розмірі 500000 грн.

З доказів у справі вбачається, що потерпілим ОСОБА_4 на підтвердження суми відшкодування матеріальної шкоди надано договір-замовлення та квитанції з придбання медикаментів (супутніх товарів) на загальну суму 65226,27 грн., а тому враховуючи зазначене, суд доходить висновку про задоволення позову потерпілого у цій частині в повному обсязі.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

Потерпілий ОСОБА_4 на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначив, що йому як сину заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає у моральних та фізичних стражданнях через втрату батька, якого ніхто не зможе замінити; ніщо не зможе повернути позивачу колишню впевненість в подальшій безпеці та цілісності його родини.

Зазначене переконує суд у тому, що потерпілий ОСОБА_4 у зв`язку із кримінальним правопорушенням внаслідок якого він втратив батька, безумовно зазнав моральних страждань, що зумовлює висновок суду про заподіяння потерпілому моральної шкоди.

У співставленні з наведеними нормативними актами, враховуючи визнання обвинуваченим цивільного позову, суд вважає за необхідне задовольнити позов потерпілого ОСОБА_4 , стягнувши на його користь 500000 грн моральної шкоди завданої злочином.

Згідно матеріалів кримінального провадження до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 05.10.2023. З клопотанням про застосування до обвинуваченого на період до набрання вироком законної сили запобіжного заходу прокурор в ході судового розгляду не звертався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 (паспорт НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 65226 (шістдесят п`ять тисяч двісті двадцять шість) грн 27 коп. матеріальної шкоди та 500000 (п`ятсот тисяч) грн 00 коп. моральної шкоди.

Речові докази, а саме:

- DVD-диск з копією відеофайлу з нагрудної боді-камери працівників СРПП ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження;

- змиви речовини бурого кольору з асфальтного покриття, які запаковано та опечатано до 2-х паперових конвертів, та які зберігаються у камері речових доказів ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_27