Справа № 461/2819/22
Провадження № 1-кс/461/5438/24
УХВАЛА

Іменем України

13.09.2024 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2023 у справі № 461/1512/22 (провадження № 1-кс/461/7103/23), а саме арешт мобільного телефону марки «Iphone 13 Pro Max», IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператора «Lifecell» № НОМЕР_2 та ноутбука марки «НР» чорного кольору.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді від 18.12.2023 у справі № 461/1512/22 (провадження № 1-кс/461/7103/23), в межах кримінального провадження № 0000028 від 02.03.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, накладено арешт на вилучені 16.12.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , предмети та речі, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператора «Lifecell» № НОМЕР_2 ; ноутбук марки «НР» чорного кольору, моделі 7265NGW; S/N 5CD8033K2D.Заявник зазначив, що мобільний телефон та ноутбук були оглянуті працівниками органу досудового розслідування, відтак подальший арешт майна є необґрунтованим. Відтак, просить клопотання задоволити.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак подали клопотання про проведення розгляду справи без її участі, клопотання підтримують, просять таке задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи телефонограмами. Окрім того, слідчий подав заяву, у якій повідомив, що мобільний телефон та ноутбук марки «НР» були оглянуті в ході проведення досудового розслідування, та інформації, яка має значення для кримінального провадження на таких не виявлено.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання необхідно задоволити, з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про чає та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 02.03.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.2 ст. 114-2, ч.ч.1,2 ст.436-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2023 у справі №461/1512/22 (провадження №1-кс/461/7103/23), накладено арешт на вилучені 16.12.2023 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети та речі, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro Max», IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператора «Lifecell» № НОМЕР_2 ; ноутбук марки «НР» чорного кольору, моделі 7265NGW; S/N 5CD8033K2D.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогамст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Зміст принципу непорушності права власності полягає в неприпустимості свавільного втручання в це право суб`єктів приватного та публічного права, у тому числі й держави (якій заборонено довільно встановлювати підстави позбавлення права власності та обмеження в його здійсненні, звужувати правомочності власника). Неприпустимість протиправного позбавлення права власності є елементом змісту цього принципу.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальший арешт носіїв інформації, які на праві власності належать ОСОБА_4 , є неспіврозмірний завданням кримінального провадження та безпідставно порушує право власності останнього, судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_4 пов`язаний з кримінальним провадженням № 0000028, а відтак вважає клопотання про скасування арешту майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2023 у справі № 461/1512/22 (провадження № 1-кс/461/7103/23), а саме арешт мобільного телефону марки «Iphone 13 Pro Max», IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператора «Lifecell» № НОМЕР_2 та ноутбука марки «НР» чорного кольору, які належать ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1