Справа № 128/3277/24
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» щодо засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Четвертівка, Тростянецького району, Вінницької області, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , громадянина України,

відбуває покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 25.02.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.11.2021, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання Шевченківського районного суду міста Києва від 25.02.2020 вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 05.12.2019 до відбуття 7 років позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, яке мотивоване тим, що засуджений відбув 2/3 строку покарання та довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань підтримав подання та просив його задовольнити, пояснив, що засуджений характеризується позитивно, є головою ради колективу відділення соціально-психологічної служби № 2, має 7 заохочень, працевлаштований в майстерні установи, бере участь в програмі диференційованого виховного впливу, закінчив професійно-технічне училище при установі. Протягом 6 місяців з кінця 2023 до червня 2024 засуджений дійсно не працював, але з ним проводилися виховні заходи та в подальшому він був працевлаштований в майстерні установи, на даний час також продовжує працювати.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» та просив його задовольнити, суду пояснив, що зробив для себе належні висновки та не вчинятиме злочинів, став на шлях виправлення, за час відбування покарання в установі виконував всі вказівки адміністрації установи та нікому не відмовляв, користувався мобільними телефонами, щоб спілкуватися з рідними, хоча обізнаний з тим, що має це робити в передбачений законом спосіб. Про незаконне отримання мобільного телефону від іншого засудженого він адміністрацію установи не повідомляв. Добровільно він борг за виконавчими листами не погашав, вважає, що має робити установа, хоче звільнитися і піти воювати, хоча заяви про умовно-дострокове звільнення з метою мобілізації не подавав.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання, враховуючи встановлені обставини, що характеризують засудженого, зокрема те, що ОСОБА_5 неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, належних висновків не робив та повторно вчиняв нові злочини, його поведінка не свідчить про виправлення, оскільки він отримував 4 дисциплінарних стягнення за аналогічні порушення, має заборгованість за виконавчим листом, який в добровільному порядку не погашає, протягом тривалого часу не працював, за що також мав бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Вивчивши клопотання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію прокурора, засудженого, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вирокомШевченківського районного суду міста Києва від 25.02.2020 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.11.2021, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання Шевченківського районного суду міста Києва від 25.02.2020 вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 05.12.2019 до відбуття визначено 7 років позбавлення волі.

Початок строку засудженому рахується з 26.01.2018, кінець строку 26.01.2025.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.01.2018. З 31.01.2018 тримався в ДУ «Київський слідчий ізолятор» де характеризувався негативно. До праці не залучався, заохочень не мав. Допустив три порушення режиму тримання, за що засудженого тричі було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення доган. 02.10.2018 прибув в ДУ «СВК (№81)».

За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, приймає активну участь у роботах з благоустрою установи та роботі самодіяльних організацій, являється головою ради колективу засуджених відділення СПС № 2, 7 разів заохочувався протягом 2022 - 2024 років. Допустив одне порушення режиму відбування покарання 15.12.2023, було вилучено мобільний телефон, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення суворої догани, яка на даний час знята у встановленому законом порядку. Підтримує соціально-корисні зв`язки з батьками, шляхом телефонних розмов, отримав 12 посилок. Працевлаштований в майстерні установи в якості різноробочого. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Бере відповідальність за вчинені дії на себе, не звинувачує інших осіб, не виправдовується, не стверджує, що не було іншого виходу. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайних зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, залучений до участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Творчість», «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, шляхом навчання в Стрижавському навчальному центрі № 81, за професією «Верстатник деревообробних верстатів». Бере участь у роботі самодіяльної організації «Санітарно-побутова» секція.

Застосуванню ст. 101 КВК України за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 26.05.2020, відмовлено комісією установи, як особі, що не стає на шлях виправлення.

Комісією установи було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

Застосуванню ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 частини строку покарання підлягав 26.09.2022, 04.10.2022 відмовлено комісією установи, як особі, що не довела свого виправлення.

Згідно з медичною довідкою Стрижавської багатопрофільної лікарні № 81 від 05.08.2024, на теперішній час загальний стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний.

Згідно з довідкою відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», на виконанні щодо засудженого рахується виконавчий лист № 358/515/18 від 05.05.2021 на суму 80 329, 29 грн. Станом на 06.08.2024 залишок боргу становить 80 137, 43 грн.

Відповідно до довідки ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» від 06.08.2024 № 72, засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований в майстерні установи за період відбування покарання працював та отримував вказану заробітну плату в листопаді 2022 року, протягом 2023 року (за винятком квітня, серпня та грудня) та в червні 2024 року.

Згідно довідки ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 81)», ОСОБА_6 у період з 02.10.2021 по 31.07.2024 на підприємстві установи не був працевлаштований і оплата праці не проводилась.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, звільнявся по аміністії, після чого належних висновків не зробив та знову вчинив умисні корисливі злочини. Перебуваючи в місцях позбавлення волі з 26.01.2018, засуджений почав отримувати заохочення лише з 14.07.2022, тобто з часу, коли за формальною ознакою до нього могло б бути застосовано умовно-дострокове звільнення. При цьому, маючи 5 заохочень, отримав дисциплінарне стягнення, після чого лише двічі був заохочений, та маючи борг за виконавчим листом понад 80 000 грн за відсутності об`єктивних перешкод для працевлаштування протягом 6 місяців в установі не працював, влаштувавшись на роботу лише на час погашення дисциплінарного стягнення.

Водночас, навіть будучи працевлаштованим в установі, до даного часу, ОСОБА_5 відшкодував борг за виконавчим листом лише в сумі 191, 86 гривень, залишок заборгованості складає 80 137, 43 грн та бажання щодо їх добровільного відшкодування не висловлював.

Суд вважає, що сам факт належної поведінки протягом певного часу під час відбування покарання та позитивна характеристика з установи виконання покарань не є безумовною передумовою умовно-дострокового звільнення.

Суд звертає увагу, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.

Однак, з огляду на встановлене порушення умов відбування покарання, зокрема вчинення порушення в той час як він вже мав 5 заохочень, відсутність постійного працевлаштування та добровільного погашення боргу за виконавчим листом в розмірі, співмірному отриманим доходам за час відбування покарання, в засудженого не сформовано здатності до стабільної, самокерованої та правослухняної поведінки.

Враховуючи неодноразові судимості ОСОБА_5 , тяжкість вчинених ним злочинів, його поведінку під час відбування покарання, зокрема вчинення однотипних порушень, не зважаючи на наявність заохочень, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого, наявні відомості про нерегулярне працевлаштування, відсутність відшкодовання, в тому числі в добровільному порядку, наявної заборгованості, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 , його ставлення до праці та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Тому суд вважає передчасним вирішення питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , у зв`язку з чим в задоволенні клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: