Справа № 456/6473/23
Провадження № 1-кс/456/860/2024
УХВАЛА

про накладення арешту

29 липня 2024 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000966 від 09.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000966 від 09.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 307 КК України, про накладення арешту.

В обґрунтування клопотання старший слідчий покликався на те, що слідчим відділенням Стрийського РУП Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000966 від 09.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , маючи умисел на отримання прибутку від незаконного збуту таблеток « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які містять наркотичний засіб бупренорфін, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, але не пізніше 29.02.2024, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015 та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 03.06.2009 № 589, придбав їх шляхом отримання від ОСОБА_6 , після чого незаконно зберігав з метою збуту та незаконно збував за грошові кошти жителям АДРЕСА_1 за попередньо встановленими цінами.

Зокрема, 29.02.2024 о 17:40 ОСОБА_9 (зі зміненими анкетними даними), завідомо знаючи, що ОСОБА_5 здійснює збут таблеток «Subutex», які містять наркотичний засіб бупренорфін, за попередньою домовленістю з останнім прибув на перехрестя АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, незаконно збув ОСОБА_9 за 1500 грн попередньо надані йому для збуту ОСОБА_6 2 таблетки у 2-ох блістерах із написом «Subutex», в яких відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів і прекурсорів міститься бупренорфін, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, масою 0,0160 г, що згідно з Таблицею № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, є невеликим розміром.

Таким чином, у діях ОСОБА_5 наявні усі підстави для обґрунтованої підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичного засобу за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_5 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , маючи умисел на отримання прибутку від незаконного збуту таблеток « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які містять наркотичний засіб бупренорфін, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, але не пізніше 08.03.2024, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015 та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 03.06.2009 № 589, повторно придбав їх шляхом отримання від ОСОБА_6 , після чого незаконно зберігав з метою збуту та незаконно збував за грошові кошти жителям АДРЕСА_1 за попередньо встановленими цінами.

Зокрема, 04.03.2024 о 18:00 ОСОБА_9 (зі зміненими анкетними даними), завідомо знаючи, що ОСОБА_5 здійснює збут таблеток «Subutex», які містять наркотичний засіб бупренорфін, за попередньою домовленістю з останнім прибув у двір будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, незаконно, повторно збув ОСОБА_9 за 3000 грн попередньо надані йому для збуту ОСОБА_6 3 таблетки у блістерах із написом «Subutex», в яких відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів і прекурсорів міститься бупренорфін, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, масою 0,0240 г, що згідно з Таблицею № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, є невеликим розміром.

Таким чином, у діях ОСОБА_5 наявні усі підстави для обґрунтованої підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

За сукупністю у діях ОСОБА_5 наявні усі підстави для обґрунтованої підозри його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичного засобу за попередньою змовою групою осіб та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

22.07.2024 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавленні волі від шести до десяти років із конфіскацією майна.

Виходячи з наведеного, виникла необхідність клопотати про накладення арешту на майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судове засідання старший слідчий Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не прибули, присутність власника майна не забезпечили, подали клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Проте неприбуття слідчого, прокурора та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 09.11.2023, 05.03.2024, 09.03.2024, 28.03.2024, 30.03.2024 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (кримінальне провадження № 0000966) /а.с. 3-4/.

22.07.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України /а.с. 7-8/.

Санкція частини 2 статті 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 /а.с. 5-6/.

Тобто, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Нормами ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим. Отже, при вирішенні питання про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим суддею враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, перевіривши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, слідчий суддя вважає встановлені дані переконливими для констатації наведених у цих нормах обставин для накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Також слідчий суддя вважає доведеними необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, - можливість його приховування, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Відтак на підставі наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання старшого слідчого, зважаючи на те, що старший слідчий просить накласти арешт на майно ОСОБА_12 з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна, останньому у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0000966 від 09.11.2023, а тому на підставі ч. 2, 5 ст. 170 КПК України клопотання слід задовольнити та накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 40, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000966 від 09.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка на підставі свідоцтва про право власності (рішення Стрийської міської ради № 371 від 20.11.1996) належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка на підставі свідоцтва про право на спадщину Стрийської держнотконтори № 828 від 24.02.2009, належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у позбавленні права на відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1