ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/117/24
Номер справи місцевого суду: 766/8078/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

11 вересня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі суддів:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2024 року в кримінальному проваджені №0000205 від 30 травня 2023 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Генічеськ Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого другого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що приймаючи оскаржуване рішення слідчий суддя дійшла до висновку, що обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 , можливе лише у разі оголошення його в міжнародний розшук. Однак, такий висновок є помилковим та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства.

Зазначає, що ОСОБА_8 , переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України, а саме у м.Генічеськ Херсонської області. З огляду на викладене, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, відповідно до ст.111, 135, 278 КПК України, 29 травня 2023 року йому вручене у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень - направлено до адміністрації за місцем роботи ОСОБА_8 - до 79 прикордонного загону ДПС України, а також вказане повідомлення про підозру разом з повістками про виклик на 05 червня 2023 року, 07 червня 2-2023 року, 09 червня 2023 року було опубліковано в номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ) від ІНФОРМАЦІЯ_6 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора «Повістки про виклик».

Проте підозрюваний ОСОБА_8 на неодноразові виклики до слідчого, прокурора не з`явився. У зв`язку із наведеним, а також тим, що ОСОБА_8 знаходиться на тимчасово окупованій території України, постановою від 16 червня 2023 року його оголошено у розшук.

Вказує, що положення ч.6 ст.193 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для обрання стосовно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, а саме наявність достатніх підстав вважати, що: 1) особа виїхала та/ або перебуває на тимчасово окупованій території України; 2) особа виїхала та/або перебуває на території держави визнаної Верховною Радою України державою - агресором; 3) особа оголошена у міжнародний розшук; 4) наявність одночасно двох попередніх підстав.

В матеріалах справи міститься відповідь ВВВБ по ІНФОРМАЦІЯ_7 ГВВВБ «Південь» ДПС України на доручення слідчого №16.3/3722-24-вих. від 19 січня 2024 року, у відповідності до якої військовослужбовець НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_8 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а саме в АДРЕСА_1 . Також місцем реєстрації проживання ОСОБА_8 є тимчасово окупована території України, а саме АДРЕСА_1 .

Будь-яких відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_8 виїхав та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або на території дружніх держав, матеріали провадження не містять.

Також прокурор зазначив, що факт виділення матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 з кримінального провадження №0000027 підтверджується копією постанови від 30 травня 2023 року. Вказану постанову не було долучено в судовому засіданні через стислі строки розгляду клопотання.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Підозрюваний ОСОБА_8 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду та в газеті Урядовий Кур`єр. Поруч із цим, підозрюваний в судове засідання не з`явився, будь-яких повідомлень на адресу суду не надіслав. В матеріалах провадження наявні відомості про перебування ОСОБА_8 на тимчасово окупованій території України.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вона зазначеним вище вимогам закону не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За загальним правилом розгляд клопотання сторони обвинувачення про застосування до особи запобіжного заходу здійснюється за обов`язкової участі підозрюваного, обвинуваченого.

В той же час, згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений:

1) виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України,

2)виїхав та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, послалася на те, що в матеріалах провадження відсутні відомості про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук, а також про виділення чи об`єднання матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_8 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000027, а клопотання про обрання запобіжного заходу оформлене в кримінальному провадженні №0000205.

Поруч із цим, на переконання суду апеляційної інстанції, такі висновки слідчого судді є помилковими.

Так, матеріали провадження не містять жодних суперечностей з приводу існування виділених матеріалів кримінального провадження №0000205 від 30 травня 2023 року стосовно ОСОБА_8 .

Згідно матеріалів провадження ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000027 від 08.03.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.4 ст.408 КК України.

26 травня 2023 року в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення з лікувального закладу до місця служби з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану (а.п.28).

Вподальшому 30 травня 2023 року з матеріалів кримінального провадження №0000027 від 08.03.2022 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України (а.п.13).

Згідно з постановою прокурора, що долучена до апеляційної скарги, підставою виділення матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 стало те, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення одноособово та в рамках кримінального провадження зібрано достатньо доказів для складання обвинувального акта.

Що стосується існування підстав для застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

26 травня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення з лікувального закладу до місця служби з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану (а.п.28).

Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівця радіотехнічного поста) відділення технічних засобів охорони державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 1 категорії (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення ст.ст.2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 27.02.2022 з метою ухилитися від військової служби, не з`явився з лікувального закладу на службу до тимчасового місця дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 та як наслідок, ухиляється від військової служби по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Згідно відомостей наявних в матеріалах справи ОСОБА_8 проживає на тимчасово окупованій території - м.Генічеськ Херсонської області та до сьогоднішнього дня на підконтрольну територію не повернувся, а тому сторона обвинувачення була позбавлена можливості вручити повідомлення про підозру особисто ОСОБА_8 у день його складення.

Порядок вручення повідомлень визначено Главою 11 КПК України. Так, згідно ч. 1, 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_8 на тимчасово окупованій території, та через неможливість вручення повідомлення іншим способом, слідчим відповідно до вимог ч.8 ст.135 КПК України опубліковано повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (а.п.37-38).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 набув статус підозрюваного у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, а тому відносно нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів також погоджується, що додані до клопотання слідчого матеріали є достатніми для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Так, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри підтверджується достатніми доказами, що долучені до клопотання слідчого, а саме: показаннями свідка ОСОБА_10 від 18.01.2023, показаннями свідка ОСОБА_11 від 18.01.2023, показаннями свідка ОСОБА_12 від 19.01.2023, показаннями свідка ОСОБА_13 від 19.01.2023, показаннями свідка ОСОБА_14 від 20.01.2023, показаннями свідка ОСОБА_15 від 20.01.2023, показаннями свідка ОСОБА_16 від 18.01.2023, висновком службового розслідування відносно ОСОБА_8 .

Оцінюючи питання існування обґрунтованої підозри, суд апеляційної інстанції виходить із поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Згідно вказаного в рішенні ЄСПЛ визначення, обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд, проаналізувавши зазначені докази, що долучені до клопотання слідчого, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, адже фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, колегія суддів встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду обумовлений, як тяжкістю кримінального правопорушення, що інкриміновано підозрюваному так поведінкою підозрюваного в ході досудового розслідування, адже підозрюваний ОСОБА_8 на виклики слідчого не реагував, знаходиться на тимчасово окупованій території, у зв`язку із чим оголошений у розшук. Таким чином враховуючи суворість покарання, що може бути застосоване до ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим (позбавлення волі від 5 до 12 років) наявний ризик того, що підозрюваний продовжуватиме ухилятися від органу до судового розслідування та суду, в тому числі і після звільнення окупованої території.

Крім того наявний ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні, оскільки вбачається, що свідками в кримінальному провадженні є військовослужбовці НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якими підозрюваний знайомий, а тому може порадами чи вмовляннями схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань чи зміни наданих показань.

Що стосується ризику вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, то матеріали провадження не містять відомостей про схильність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень. Твердження слідчого про можливість скоєння ОСОБА_8 іншого особливо тяжкого злочину зокрема проти основ національної безпеки є припущенням, яке не підтверджене жодними належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, сукупність наведених обставин свідчить про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Так, запобіжний захід у виді домашнього арешту не взмозі забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризику його переховування. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризику незаконного впливу на свідків.

Крім того, апеляційний суд враховує положення ч.4 ст.183 КПК України відповідно до яких, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу

Виходячи зі змісту вказаної норми, умовою для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого заходу забезпечення кримінального провадження без участі підозрюваного, обвинуваченого є зокрема наявність відомостей про те, що особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України.

В даному випадку, на думку суду апеляційної інстанції, стороною обвинувачення надано відомості щодо перебування підозрюваного ОСОБА_8 на тимчасово окупованій території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 170 від 25 червня 2024 року, вся територія Генічеського району Херсонської області з 24 лютого 2024 року є тимчасово окупованою.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території, яка віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Згідно показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 останні вказували, що особисто знають ОСОБА_8 та їм відомо, що після повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України 24.02.2022 ОСОБА_8 не виїхав на підконтрольну уряду України територію та фактично перебуває в АДРЕСА_1 , і виїздити з окупованої території не планує.

Постановою слідчого від 16 червня 2023 року ОСОБА_8 оголошено у розшук, оскільки підозрюваний переховується від органу досудового розслідування (а.п.92).

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення доведено, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуває на тимчасово окупованій території України, у зв`язку із чим, наявні правові підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку про необхідність скасувати оскаржуваної ухвали з підстав істотного порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому апеляційний суд підкреслює, що обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним застосуванню такого, оскільки після затримання підозрюваного питання можливості застосування щодо нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі наведеного, керуючись статтями ч.2 ст.376, ч.6 ст.193, 404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 травня 2024 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі задовольнити.

У порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання підозрюваного, не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, уразі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4