Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/638/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2024 року за №0000044, по обвинуваченню ОСОБА_4 за частиною 1 статті 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2019 року ОСОБА_4 , будучи особою, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області, що розташоване по вул. Свято-Миколаївській, 136, в смт. Народичі, Коростенського району Житомирської області, з письмовою заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, право на отримання якої передбачено Постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_5 , умисно не повідомив Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області про наявність у його власності квартири, що по АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності.

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, на підставі поданих ОСОБА_6 в заяві відомостей, що мали суттєве значення при прийнятті рішення про призначення вказаної допомоги, останньому було нараховано соціальну допомогу за період червень-грудень 2019 року в сумі 2646,77 грн.

В подальшому ОСОБА_5 , керуючись єдиним умислом, направленим на продовження незаконного отримання грошових коштів 12 грудня 2020 та 12 червня 2020 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації Житомирської області з письмовими заявами про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, в яких знову умисно не зазначив відомості про наявність у його власності квартири, що по АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності, а саме в графі: «Інформація щодо наявності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції» з наданих відповідей «так» чи «ні», відповів «ні».

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, на підставі поданих ОСОБА_6 в заяві відомостей, що мали суттєве значення при прийнятті рішення про призначення вказаної допомоги, останньому було нараховано соціальну допомогу за період січень-вересень 2020 року в сумі 4263,16 грн.; жовтень 2020 року - липень 2021 року в сумі 4420 грн.

Таким чином ОСОБА_5 , керуючись єдиним умислом, направленим на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, шахрайським способом, шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами, які були нараховані та виплачені йому в якості щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на загальну суму 11329,93 грн.

В підготовчому судовому засіданні від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки сплив передбачений законом строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілої особи в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та зазначив, що оскільки обвинувачений відшкодував заподіяну шкоду, претензій до нього він не має та просить звільнити обвинуваченого від відбування покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечував.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Згідно з статтею 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Відповідно до частини 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (частина 8 статті 284 КПК України).

Положеннями статті 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених частиною 1 статті 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 статті 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження (статті 284-288 КПК України).

На виконання вимог статті 285 КПК України, Ільчуку роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений підтримав своє клопотання про закриття кримінального провадження.

У відповідності статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 190 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до частини 3 статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд зважає на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про оголошення обвинуваченого в розшук, що свідчило б про ухилення останнього від досудового розслідування або суду, та про притягнення його до кримінальної відповідальності після вчинення зазначеного правопорушення.

Порушення строків давності судом не встановлено.

З урахуванням викладеного та враховуючи те, що з моменту вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у 2020 році закінчився передбачений законом строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 49 КК України, статтями 174, 182, 284-286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2024 року за №0000044 щодо обвинувачення ОСОБА_4 за частиною 1 статті 190 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_7