печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2024 в рамках кримінального провадження № 0000680,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 в порядку ст. 174 КПК України, у вимогах якого просить скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2024 (справа № 757/11117/24-к) на грошові кошти - купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США на загальну суму 186 900 (сто вісімдесят шість тисяч дев`ятсот) доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Заявник мотивуючи означене клопотання вказує, що 16 серпня 2022 року в рамках кримінального провадження № 0000212 було проведено обшук за місцем мого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова (справа № 463/1712/22, провадження № 1- кс/463/4308/22).

Під час обшуку, між іншим було вилучено купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Постановою слідчого від 16 серпня 2022 року вказане вище майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000212 від 19 вересня 2016 р.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2022 року (справа № 463/1712/22, провадження № 1-кс/463/4480/22) було накладено арешт на майно, вилучене 16 серпня 2022 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі й на купюри схожі на долари США на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 травня 2023 року (справа № 463/1712/22, провадження № 1-кс/463/2991/23) було скасовано арешт майна - купюр, схожі на долари США на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США, що накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000212 від 19 вересня 2016 р.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року (справа № 757/24365/23-к) було повторно накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022 за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 111 КК України, а саме купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року (справа № 757/7890/24-к) скасовано арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/24365/23-к від 15.06.2023, у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022, на грошові кошти - купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року по справі № 757/11117/24-к, на майно ОСОБА_4 , а саме на купюри, схожі на долари США на загальну суму 188 900 доларів США, втретє накладено арешт.

Заявник стверджує, що майно на яке накладено арешт не має будь-яких ознак речових доказів у розумінні ст. 98 КПК України, а у органу досудового розслідування з 16 серпня 2022 року було достатньо часу перевірити усі вилучені грошові кошти на наявність будь-яких слідів кримінального правопорушення та прийняти відповідне процесуальне рішення, передбачене ст. 283 КПК України.

Зазначає у клопотанні заявник, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016, в рамках якого було проведено обшук у ОСОБА_4 , завершене 02.09.2022 р. Із вказаного провадження були виділено матеріали за № 0000680 щодо невстановлених осіб, тобто органом досудового розслідування вже зроблено процесуальних висновок про непричетність останнього до будь-яких злочинів щодо яких триває вказане досудове розслідування.

Крім того, з моменту виділення матеріалів в окреме провадження, тобто з 02 вересня 2023 року із ОСОБА_4 не проводилися будь-які слідчі та/або процесуальні дії.

У кримінальному провадженні № 0000680 від 02. 09.2023 р. жодній особі не повідомлено про підозру, відповідно підозрювані відсутні та їх кількість ніяким чином не впливає на складність кримінального провадження; будь-які процесуальні дії із ОСОБА_4 та/або вилученим в нього майном не проводяться та не заплановані, кримінальне провадження № 0000680 від 02.09.2023 р. здійснюється щодо невідомих осіб, тому поведінка будь-якого учасника кримінального провадження не може вплинути на складеність даного кримінального провадження та затягування досудового розслідування, у власника майна та його представника відсутні будь-які дані про якийсь виключний спосіб здійснення слідчим та/або прокурором своїх повноважень в даного кримінальному провадження, що також не може бути підставою виняткової складності кримінального провадження та виправдання порушення права власності ОСОБА_4 з 16 серпня 2022 року дотепер, тобто протягом 18 місяців.

За таких обставин, заявник просить скасувати арешт майна.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 вимоги визначені у клопотанні підтримали, просять задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить відмовити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Державним бюро розслідувань за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора проводилося досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000680, матеріали якого 02 вересня 2022 року виділені з кримінального провадження № 0000212 від 19 вересня 2016 року.

16 серпня 2022 року в рамках кримінального провадження № 0000212 проведено обшук за місцем мого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова (справа № 463/1712/22, провадження № 1- кс/463/4308/22), під час проведення якого вилучено купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США..

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2022 року (справа № 463/1712/22, провадження № 1-кс/463/4480/22) накладено арешт на майно, вилучене 16 серпня 2022 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі й на купюри схожі на долари США на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 травня 2023 року (справа № 463/1712/22, провадження № 1-кс/463/2991/23) скасовано вищевказаний арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року (справа № 757/24365/23-к) накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022 на купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року (справа № 757/7890/24-к) скасовано арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/24365/23-к від 15.06.2023, у кримінальному провадженні № 0000680 від 02.09.2022, на грошові кошти.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року по справі № 757/11117/24-к, накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на купюри, схожі на долари США на загальну суму 188 900 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, як вбачається із ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.03.2024, метою арешту майна, є визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів, відсутні відомості вважати, що арештоване майно, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При цьому підозра ОСОБА_4 не пред`являлась, що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

Крім того, будь-які процесуальні та слідчі дії із ОСОБА_4 та вилученим в нього майном не проводяться, до органу досудового розслідування останній не викликався, при цьому зважаючи на довготривале перебування грошових коштів під арештом орган досудового розслідування мав можливості довести незаконність походження грошових коштів, які вилучені у заявника та обґрунтувати необхідність продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, відсутні докази того, що арештоване майно відповідає, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Тобто, правова підстава накладення арешту на майно, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України, на наявність якої посилається сторона обвинувачення, відсутня.

За таких обставин, відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується.

Окрім того, як вбачається із матеріалів клопотання, відповідно до договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , 15 серпня 2022 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 200 000 (двісті тисяч) доларів США.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

При цьому, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками які слугували підставами для накладення арешту на майно, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.174, 309 КК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2024 в рамках кримінального провадження № 0000680 - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2024 (справа № 757/11117/24-к) на грошові кошти - купюри схожі на долари США, а саме: 1869 (одна тисяча вісімсот шістдесят дев`ять) купюр, кожна номіналом 100 доларів США на загальну суму 186 900 (сто вісімдесят шість тисяч дев`ятсот) доларів США та 40 (сорок) купюр, кожна номіналом 50 доларів США на загальну суму 2000 (дві тисячі) доларів США, на загальну суму 188 900 (сто вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот) доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1