Справа № 944/1968/24
Провадження №1-кп/944/915/24
про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
30.07.2024 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
В провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів, без визначенням застави.
На обґрунтування клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20 лютого 2024 року приблизно о 01.15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в АДРЕСА_1 , діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, маючи прямий умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, під час побутового конфлікту, який раптово виник із ОСОБА_6 , умисно наніс останньому один удар ножем в ділянку грудної клітки справа, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді сліпого, проникаючого поранення грудей справа з проникненням у черевну порожнину, яке супроводжувалось ушкодженнями печінки, жовчного міхура і загальної жовчної протоки з гострою внутрішньою кровотечею. Вказане поранення грудей з ушкодженням органів черевної порожнини відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечне для життя в момент спричинення.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
20 лютого 2024 року, заступником начальника СВ Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_9 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_6 , показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 протоколом огляду місця події від 20.02.2024, протоколом огляду предметів від 20.02.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
21.02.2024 згідно ухвали Яворівського районного суду Львівської області до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
Беручи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке відносяться до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому враховуючи вид і розмір покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.121 КК України, вагомість доказів зібраних органом досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що не продовживши йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній буде мати реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання чи вчинити нові кримінальні правопорушення.
Також, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є знайомий із свідком ОСОБА_10 та іншими свідками у даному кримінальному провадженні та в разі не продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній зможе впливати на них, з метою зміни наданих органу досудового розслідування показань.
В даному випадку ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства щодо ОСОБА_6 , а саме у спричиненні останньому тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а тому відсутні підстави для визначення розміру застави.
Враховуючи те, що інші більш м`які запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою не здатні запобігти вищенаведеним ризикам, які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, просив таке задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, просив змінити на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт, його дружина могла б працювати, оскільки на даний час вона залишилася без коштів, разом з малолітньою дитиною.
Потерпілий та його представник в судовому засіданні просили клопотання задовольнити, продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Суд, оцінивши доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів до 19 квітня 2024 року, без визначенням розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів до 14 червня 2024 року, без визначенням розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 04 червня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів до 02 серпня 2024 року, без визначенням розміру застави.
Згідно зі змістом ст. ст. 131, 132 Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено існування наведених в клопотанні ризиків, саме таких.
Ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме можливості переховування ОСОБА_4 від суду.
Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого злочину, який є тяжким і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого до втечі. На думку суду, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме можливості незаконно впливати на свідка, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 є знайомий із свідком ОСОБА_10 та іншими свідками у даному кримінальному провадженні та в разі не продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній зможе впливати на них, з метою зміни наданих органу досудового розслідування показань.
Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, відповідно існують ризики, передбачені п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що прокурором під час судового засідання доведено існування ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме те, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_4 зможе: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таке переконання суду ґрунтується на таких обставинах, встановлених в ході розгляду клопотання: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення (вагомість наявних доказів); тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується.
Водночас, будь-яких вагомих та обґрунтованих обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності наведених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 суд не встановив.
Також, з врахуванням наведеного вище, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Тому, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри (обвинувачення) та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, беручи до уваги доведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, та оцінюючи сукупність наведених вище обставин, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з менш суворих запобіжних заходів, в тому числі у виді цілодобового домашнього арешту, на даній стадії досудового провадження не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.
За таких обставин, клопотання прокурора про продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Щодо визначення розміру застави, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
В даному випадку ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства щодо ОСОБА_6 , а саме у спричиненні останньому тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а тому відсутні підстави для визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 370, 372 183 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Мостове Доманівського району Миколаївської області, громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 вересня 2024 року включно, з утриманням в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1