Провадження №1-кс/752/6021/24
У Х В А Л А

про арешт майна

24.07.2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання, внесене в рамках кримінального провадження № 0000580 від 21.11.2023 року прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

23 липня 2024 року прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні слідчого управління ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000580 від 21.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 368-4, ч. 2 ст. 369-2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Просить накласти арешт на автомобіль марки «Lexus» моделі «LX470», 2007 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер шасі - НОМЕР_2 з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з"явився, надав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність.

Дослідивши документи, додані до клопотання, встановлено наступне.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим управлінням ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000580 від 21.11.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 368-4, ч. 2 ст. 369-2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , достовірно знали, що кузов автомобіля марки «Lexus» моделі «LX470», 2007 року випуску, н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер шасі - НОМЕР_2 (далі «Lexus LX470») належить іншому транспортному засобу, оскільки ідентифікаційні номерні таблички з маркувальними позначеннями номера шасі мають ознаки перезакріплення, а тому здійснити перереєстрацію автомобіля в уповноважених органах МВС неможливо.

Разом з тим, з метою заволодіння шляхом обману (шахрайства) чужим майном у великих розмірах, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запевнили ОСОБА_6 у тому, що автомобіль «Lexus LX470» є належної якості, при цьому, достовірно знаючи, що здійснення державної перереєстрації автомобіля в уповноважених органах МВС неможливо.

Будучи введеним в оману щодо якості автомобіля «Lexus LX470» ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , передав, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одержали грошові кошти в сумі 16 000 доларів США в якості оплати за автомобіль «Lexus LX470», чим довели свій злочинний умисел до кінця, право власності на яке зареєстували за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №5706/23/024207 від 14.01.2024.

У межах вказаного кримінального провадження 12.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

12 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368-4, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 369-2 та ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою від 01.07.2024 слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 тарнспортний засіб марки та моделі «Lexus LX470», 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, прокурор зазначив, що метою такого заходу кримінального провадження є збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

На переконання суду в даному випадку прокурор дотримався вказаних вимог закону, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Так відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Доводи клопотання та додані до нього матеріали, на думку суду, містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що автомобіль може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій чи набуто кримінально протиправним шляхом, а відтак може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170 - 173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання, внесене в рамках кримінального провадження № 0000580 від 21.11.2023 року прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки та моделі «Lexus LX 470», 2007 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер шасі - НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя