ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/365/24 Справа № 694/2361/24 Категорія: ст.ст.176,181 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2024 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Черкаської області, зареєстрований та проживаючий: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що районним відділом поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 1209, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2024 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 10 листопада 2024 року включно, заборонивши останньому цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного таких обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати цілодобово місце перебування під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги за межами місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді скасувати, вказуючи на іі необгунтованість та порушення норм КПК України та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 10 листопада 2024 року. При цьому, зазначає, що ОСОБА_7 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Також зазначає про, що судом не було враховано особу підозрюваного, його негативні характеристики, обставини вчинення ним злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження, в провадженні слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 1209 від 11 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до змісту клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , близько 20:20 год. 11 вересня 2024 року, біля приміщення перукарні «Каре», що розташована по АДРЕСА_2 з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний протиправний характер своїх дій, умисно, відкрито для малолітніх ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , викрав велосипед марки «Discovery», вартістю 8000 грн., що належить ОСОБА_12 , після чого з викраденим майном з місця події зник, чим заподіяв останній матеріальної шкоди.

12 вересня 2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані до клопотання.

12 вересня 2024 старший слідчий слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також встановлення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органу досудового розслідування/суду та ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні. Наявні у провадженні докази, також на думку колегії суддів, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Колегія суддів також вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано фактичні обставини його вчинення, наслідки, обставини затримання підозрюваного, тощо. Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, що він має визначене місце реєстрації та проживання, не має сім`ї та утриманців, не працює, однак згідно показів, наданих в судовому засіданні свідком у справі ОСОБА_13 , яка є рідною сетрою підозрюваного та проживає разом з ним, яка зазначила про те, що вона має стабільний дохід та зможе забезпечити необхідні життєві потреби підозрюваного у разі перебування його під домашнім арештом.

На думку колегіі суддів, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування процесуальних ризиків зазначених в клопотанні слідчого (переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілу, свідків), як і не доведення процесуального ризику - вчинити інше кримінальне правопорушення, як і факт того, що прокурором не доведено необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 саме виняткового запобіжного заходу та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваною покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного. Дієвість цього запобіжного заходу не спростовано в суді апеляційної інстанції прокурором за відсутності відповідних доказів.

Апеляційний суд вважає, що саме посилання лише на тяжкість злочину та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, як і попереднє притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваного, не є свідченням неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у тому числі домашнього арешту.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно дійшов висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422,424 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, зі строком дії ухвали та обов`язків до 10 листопада 2024 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4