Справа № 598/2191/24
провадження № 1-в/598/281/2024
УХВАЛА

іменем України

"20" листопада 2024 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)» ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та засудженої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі Тернопільської області клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Славута Хмельницької області, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої,

встановив:

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшло клопотання, зареєстроване через канцелярію суду 10.09.2024, адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_6 , згідно якого просить звільнити її умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч.2 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, посилаючись на те, що відповідно до вимог ст.81 КК України,вона сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої, пославшись при цьому на те, що засуджена на даний час своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Представник ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)» ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на те, що засуджена ОСОБА_6 не досягла ступеня виправлення «довела своє виправлення».

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні даного клопотання за безпідставністю.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженої, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_6 слід відмовити виходячи із наступного.

Так, судом встановлено, що за даною справою ОСОБА_6 засуджена вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2021 року за ч.2 ст.121, ст.69 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 10.03.2020.

Початок строку відбування покарання 10.03.2020.

Кінець строку відбування покарання 10.03.2025.

Засуджена ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 09.03.2020. За час утримання у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» характеризувалась задовільно. Стягнень та заохочень не мала.

До державної установи «Збаразька виправна колонія №63» засуджена ОСОБА_6 прибула 21 лютого 2022 року. За період відбування покарання характеризується задовільно. Намагається дотримуватись ПВР УВП та розпорядку дня. Однак, 13 квітня 2023 року та 06 жовтня 2024 року засуджена ОСОБА_6 допустила порушення Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, за що на засуджену накладені дисциплінарні стягнення у виді попередження правам начальника установи.

Таким чином, засуджена ОСОБА_6 два рази притягувалась до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, одне стягнення погашено у встановленому законом порядку, а друге не погашено.

Заходи заохочення до засудженої ОСОБА_6 не застосовувалися.

Засуджена намагається приділити увагу до дбайливого ставлення до майна установи та предметів, намагається дотримуватись санітарно-гігієнічних норм. Участь у роботах по благоустрою установи бере лише в порядку черговості. Не бере участі у громадському житті відділення. Поведінка засудженої не є такою, яку можна ставити в приклад. Засуджена ОСОБА_6 «стає на шлях виправлення».

Рішенням комісії установи від 11.03.2021 (протокол №5) засудженій ОСОБА_6 відмовлено у заміні умов тримання, так як засуджена характеризується задовільно, стягнень та заохочень не має, досягла ступеня виправлення «стає на шлях виправлення», однак є недостатньо вивченою особистістю.

Рішенням комісії установи від 26.09.2022 (протокол №20) засудженій ОСОБА_6 відмовлено у заміні не відбутої частини покарання більш м`яким, так як засуджена характеризується задовільно, стягнень та заохочень не має, не досягла ступеня виправлення «стає на шлях виправлення».

Рішенням комісії установи від 24.07.2023 (протокол №17) засудженій ОСОБА_6 відмовлено в направленні матеріалів справи в суд на умовно-дострокове звільнення, так як засуджена не досягла ступеня виправлення «довела своє виправлення».

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно характеристики від 25.09.2024 засуджена ОСОБА_6 досягла ступеню виправлення «стає на шлях виправлення».

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, а ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Враховуючи вказане, суд вважає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, відмовляючи у задоволенні клопотання, суд, виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду. Також, суд враховує не тільки факт відбуття засудженою певної частини покарання, а й тяжкість та характер вчиненого нею злочину, те, що вона засуджена за тяжкий умисний насильницький злочин, поведінку засудженої під час всього періоду відбування покарання, дотримання засудженою Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, те що вона неодноразово порушувала правила та на неї накладено дисциплінарні стягнення, одне з яких не погашено, і вона стає на шлях виправлення.

Таким чином, враховуючи все вищевказане, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не здобуто доказів того, що засуджена ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

постановив :

У задоволені клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_6 від відбування покарання призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2021 року за ч.2 ст.121,ст.69 КК Україниу виді 5 років позбавлення волі, відмовити.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення її копії ухвали.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Резолютивна частина даної ухвали суду складена, підписана і проголошена суддею 20 листопада 2024 року.

Повний текст даної ухвали суду складений, підписаний і проголошений суддею 22 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_7