У Х В А Л А Справа № 932/7572/24

Іменем України Провадження № 1-кс/932/2509/24

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі

прокурора ОСОБА_3

представника володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0000019 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , у якому вона прохає накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене в ході проведення обшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Motorola, imei НОМЕР_1 з сім карткою Vodafonе НОМЕР_2 .

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 10.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 КК України.

05.09.2024 року на підставі ухвали слідчого судді слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську було проведено обшук квартири за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Motorola, imei НОМЕР_1 з сім карткою Vodafonе НОМЕР_2 .

Вищевказане майно згідно ст.ст. 98, 100 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів прокурор звернувся до суду зі вказаним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, прохав задовольнити.

Представник володільця майна у судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні клопотання прокурора, вважав таке необгрунтованим.

Вислухавши позиції сторін, розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про його задоволення, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 10.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 КК України.

Відповідно до наданої до клопотання копії протоколу, 05.09.2024 року на підставі ухвали слідчого судді слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську було проведено обшук квартири за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Motorola, imei НОМЕР_1 з сім карткою Vodafonе НОМЕР_2 .

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську від 06.09.2024 року, вказане у клопотанні майно, володільцем якого є ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000019.

Дослідивши клопотання та додатки до нього вважаю, що слідчим доведено, що мобільний телефон Motorola, imei НОМЕР_1 з сім карткою НОМЕР_3 НОМЕР_2 міг бути знаряддям вчинення чи зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 КК України.

За вказаних обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000019 задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Motorola, imei НОМЕР_1 з сім карткою Vodafonе НОМЕР_2 , шляхом заборони на користування, відчуження та розпорядження.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1