печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 перебуває на стадії підготовчого розгляду.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та клопотання про продовження запобіного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стососвно ОСОБА_8 .

У судовому засіданні захисник обвинувачених заперечував проти продовження застосованого до обвинувачених запобіжних заходів.

Щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 зазначив, що ризики наразі зменшились, оскільки обвинувальний акт направлений до суду для розгляду по суті, всі докази під час досудового розслідування зібрано, контактних даних та місць проживання свідків обвинуваченому не відомо. Вказав, що з усіх обвинувачених тільки ОСОБА_7 перебуває під вартою. Окрім цього зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, має дружину, зареєстроване місце проживання у м. Києві, де проживає його матір, а також вказав, що наразі в СІЗО у обвинуваченого погіршився стан здоров`я, а перебуваючи під вартою він позбавлений можливості отримувати належну медичну допомогу. Просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 зазначив, що порушень цілодобового домашнього арешту з боку обвинуваченої не зафіксовано. Окрім цього, захисник зазначив, що обвинувачена має бажання працевлаштуватися, тому просить змінити запобіжний арешт на домашній арешт в певний період доби, щоб надати можливість обвинуваченій працювати.

Обвинувачені підтримали думку захисника.

Вирішуючи питання стосовно зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд вважає, що прокурором не доведено, що ризики, на існування яких він посилається, наразі продовжують існувати.

Дійсно, в розумінні КК України інкриміновані ОСОБА_7 діяння, є тяжкими, таким, який має високий ступінь суспільної небезпеки, проте сама по собі тяжкість правопорушення не є підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Незважаючи на тяжкість санкцій статтей кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вже тривалий час знаходиться під вартою, та ту обставину, що обвинувачений потребує належної медичної допомоги, оскільки за час перебування під вартою стан його здоров`я погіршився, що підтверджується виписками з медичної карти, суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.

Тобто, є достатні підстави вважати, що, ризики, які стали підставою для застосування та продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпали, а його подальше тримання під вартою буде порушенням його прав та свобод.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Вирішуючи питання стосовно прождовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Застосований стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості діянь, які їй інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленням від суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під домашнім арештом обвинувачену ОСОБА_8 , оскільки саме такий запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченої у повній мірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 176-178, 181, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 392 Кримінального процесуального кодексу України

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою:АДРЕСА_1 , за винятком прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги та явки за викликом суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, за винятком ОСОБА_8 , свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти у залі суду негайно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги та явки за викликом суду.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, за винятком ОСОБА_7 , свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 27.12.2024.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції України з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання обвинувачених.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1