Справа № 307/371/18
Провадження № 1-кп/307/82/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2018 року за № 0001258 про обвинувачення ОСОБА_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2018 року за № 0001258 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

ОСОБА_4 , 05 листопада 2017 року, близько 19 години, знаходячись в АДРЕСА_1 , діючи в групі з іншою особою, матеріали відносно якої видалено в окреме провадження, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, в присутності сторонніх осіб, агресивно відреагував на зауваження ОСОБА_6 , який попросив прибрати з проїжджої частини дороги автомобіль марки «Skoda Superb», належний їх товаришу ОСОБА_7 , і який заважав руху його автомобіля марки «ВАЗ 212140» моделі «Нива Тайга», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого була дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , безпричинно, з особливою зухвалістю, попередньо підійшовши до зазначеного автомобіля, почав наносити удари кулаками по обличчю потерпілого ОСОБА_6 , що на той час знаходився на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля. Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно та в групі з іншою особою, матеріали відносно якої видалено в окреме провадження, не припиняючи своїх хуліганських дій, коли ОСОБА_8 намагалася від`їхати з місця події, завдав декілька ударів руками та ногами по кузову автомобіля марки «ВАЗ 21214» моделі «Нива Тайга», державний номерний знак НОМЕР_1 , спричинивши таким чином пошкодження кузова даного транспортного засобу у вигляді вм`ятин на капоті, правій дверці та задній правій боковині та, як наслідок, матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №11/608 від 05 січня 2018 року, на суму 10 645,01 гривень. Не зупиняючись на цьому, маючи на меті подальше здійснення хуліганських дій та спричинення особі тілесних ушкоджень, після того як автомобіль ОСОБА_6 зупинився на узбіччі, та останній вийшов з салону транспортного засобу, оглянути пошкодження, ОСОБА_4 підбіг до потерпілого, та в групі з іншою особою, матеріали відносно якої видалено в окреме провадження, руками і ногами почав наносити йому удари в область голови та по іншим частинам тіла, поки його дії не були припинені сторонніми особами, таким чином, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки голови зліва, синців лівої щоки та правої гомілки, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 670 від 17 листопада 2017 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

19 червня 2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття відносно ОСОБА_4 кримінального провадження за ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 підтримали раніше подане клопотання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнає, проте просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строку давності його притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак згідно поданого клопотання зазначив, що не заперечує проти закриття кримінального провадження в межах чинного законодавства чи зміни правової кваліфікації. Претензій до обвинуваченого не має, ні морального, ні матеріального характеру і у подальшому не буде мати, так як збитки завдані неправомірними діями відшкодовані в повному обсязі. Також просить справу слухати у його відсутності.

Суд, в порядку визначеному КПК України, роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення за ч.2 ст.296 КК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, які є нереабілітуючі, та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що зміст пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст. 296 КК України у даному кримінальному провадженні, є зрозумілим, вину не визнає та просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частинами першою статті 286 КПК України, передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Санкцією ч. 2 ст. 296 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 12 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення), злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачено основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020, діяння, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, з 01.07.2020 року віднесено до нетяжких злочинів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Частинами 2, 3 статті 49 КК України, встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2023 року (Справа № 735/1121/20, Провадження № 13-26кс22), у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Згідно обвинувального акта, складеного та затвердженого 31 січня 2018 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке мало місце 05 листопада 2017 року.

Так, згідно матеріалів справи встановлено:

- 23 листопада 2021 року винесено ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 в розшук та зупинення кримінального провадження;

- 22 листопада 2022 року відновлено кримінальне провадження;

- 14 травня 2024 року винесено ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 в розшук та зупинення кримінального провадження;

- 12 червня 2024 року винесено ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області про відновлення судового провадження.

Отже під час судового розгляду встановлено, що кримінальне провадження у зв`язку з розшуком ОСОБА_4 було зупинено 1 рік 1 місяць, тобто на час вирішення клопотання сторони захисту визначений ст. 49 КК України диференційований строк притягнення до кримінальної відповідальності, продовжений на період ухилення, сплинув в грудні 2023 року, що з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 02 лютого 2023 у справі № 735/1121/20, є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Згідно вимоги про судимість від 25 липня 2024 року, ОСОБА_4 , після вчинення інкримінованого у даному кримінальному провадженні нетяжкого злочину, інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

Щодо невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-288, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2018 року за № 0001258 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1