Справа № 180/2787/21
Провадження № 1-кп/0182/90/2024
У Х В А Л А

Іменем України

14.03.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000344 від 19.09.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого (доставленого під вартою) ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурор в поданому клопотанні просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на два місяці, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме: переховування від суду та впливу на свідків і потерпілого, оскільки останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Крім того, обвинувачений після вчинення злочину виїхав за межі м. Марганець до м. Нікополь, де переховувався до затримання.

3.Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак просив зменшити розмір застави до 100 000 грн.

4.Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію свого підзахисного.

5.Вислухавши думку сторін кримінального провадження колегія суддів враховує таке.

6.Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався, зокрема, до 16 березня 2024 року включно із можливістю внесення застави.

7.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

8.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

9.Кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, в силу приписів ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини під час вирішення питання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

10.З точки зору такої практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

11.У даному випадку колегія суддів дійшла висновку про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не є вочевидь не обґрунтованою.

12.Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

13.Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

14.Зокрема, доказами на обґрунтування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, є те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

15.Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

16.На наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що судом не допитано свідків та потерпілого по даному кримінальному провадженню, їх покази мають суттєве значення у даній справі, а ОСОБА_5 , перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, безперешкодно зможе впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності. Слід зазначити, що ОСОБА_5 особисто знайомий зі свідками.

17.Крім того, суд вважає, що ризик впливу на свідків та потерпілого, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

18.Враховуючи обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, а також встановлену наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілого, колегія суддів приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає необхідність у продовженні застосованого щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - обґрунтованою.

19.Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

20.Таким чином, враховуючи наведене колегія суддів вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на строк не більше ніж на два місяці.

21.Щодо клопотання обвинуваченого, яке підтримане захисником, про зменшення розміру застави, колегія суддів зауважує, що ст.182 КПК України визначені розміри застави відповідно до тяжкості інкримінуємих кримінальних правопорушень, зокрема щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Даний мінімальний розмір застави не може бути зменшений, нормою КПК України передбачене лише можливість суду у виключних випадках обрати більший розмір суми застави. Тому, враховуючи всі обставини справи, колегія суддів не вбачає підстав, для зміни розміру застави, яка визначена у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. З цих підстав у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331, 371, 372, 395 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.У задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на два місяці, до 13 травня 2024 року включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 коп.

4.У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_5 з дня внесення застави, вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у виді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5.Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

6.Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 18.03.2024.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3