У Х В А Л А

11.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року у відповідність до вимог Закону України № 3886 ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції

представник «БВК №35» ОСОБА_5 ,

засуджений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року у відповідність до вимог Закону України № 3886 ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням та просить привести вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року у відповідність до вимог Закону України № 3886 ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити, вважає, що він може бути звільнений від відбування призначеного покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе задовольнити заявлене клопотання засудженого частково.

Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» підтримав думку прокурора.

Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши матеріали особової справи засудженого та надані суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2021 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі; ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 остаточно визначено покарання - 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі; ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2021 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року, та остаточно визначено ОСОБА_3 покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, за цим вироком та за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2022 року, шляхом приєднання до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2022 року, та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання 4 роки 4 місяці позбавлення волі.

Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі; ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі; ч.1 ст. 308 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, ОСОБА_3 остаточно визначено покарання 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, за цим вироком та вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2022 року, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2022 року та остаточно визначено ОСОБА_3 покарання 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі; ч. 1 ст. 309 КК України 2 роки обмеження позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначено покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року та остаточно визначено ОСОБА_3 покарання 4 роки 7 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року ОСОБА_3 вчинив, крім іншого, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою 31.05.2019 року на суму 800 грн.

З вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2022 року убачажється що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна 22.10.2021 року на суму 2238,50 грн.

Відповідно до вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2022 року ОСОБА_3 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна 23.09.2021 року на суму 1096,50 грн.

Зі вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року убачається, що ОСОБА_3 , крім іншого, вчинив повторне таємне викрадення чужого майна 30.09.2021 року на суму 300 грн.

З вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року убачається, що ОСОБА_3 , крім іншого, вчинив повторно заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою 12.11.2021 року на суму 1000 грн.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2019 рік встановлений на рівні 1921 грн.

Тобто, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2019 році становив 960,50 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2019 року складали 1921 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2021 року встановлений на рівні 2270 грн.

Тобто, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2021 році становив 1135 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2021 року складали 2270 грн.

Судом встановлено, що за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року ОСОБА_3 , крім іншого, 31.05.2019 року вчинив заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою на суму 800 грн.

За вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2022 року ОСОБА_3 22.10.2021 року вчинив таємне викрадення чужого майна на суму 2238,50 грн.

Відповідно до вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2022 року 23.09.2021 року вчинив таємне викрадення чужого майна на суму 1096,50 грн.

За вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року ОСОБА_3 , крім іншого, засуджено за викрадення чужого майна 30.09.2021 року на суму 300 грн.

Відповідно до вироку Канівського міськрайонного суду від 17.08.2022 року ОСОБА_3 , крім іншого, засуджено за заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою вчинене 12.11.2021 року на суму 1000 грн.

Відтак, на день розгляду клопотання ц діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_3 наразі не можуть вважатися кримінальними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення та заволодіння яким останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення та заволодіння якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_3 згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2022 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2022 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, на суму меншу 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення, тобто кримінальна караність вчинених ним діяннь відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнити ОСОБА_3 від призначених покарань, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Водночас, вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року ОСОБА_3 засуджено також і за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Зазначене даним вироком діяння за ч. 2 ст. 185 КК України є кримінально-караними, а тому приймаючи до уваги, що судом було звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 190 КК України, суд вважає необхідним вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року, привести у відповідність, а саме виключити з вказаного вироку, призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Оскільки, ОСОБА_3 звільняється від призначеного покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2022 року, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне виключити з вказаного вироку, призначення остаточного покарання, на підставі ст. 71 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 звільняється від покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2022 року, призначеного за ч. 2 ст.185 КК України, суд вважає за необхідне виключити з вказаного вироку, призначення остаточного покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Крім того, вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року ОСОБА_3 , крім іншого, засуджено за діяння, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 308 КК України та призначене покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, вказані діяння є кримінально-караними, а тому вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області підлягає до виконання за виключенням з вказаного вироку призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Також, вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року ОСОБА_3 засуджено за діяння, передбачене ч.1 ст. 309 КК України та призначене покарання з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 7 місяців позбавлення волі, вказане діяння є кримінально-караними, а тому даний вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2022 року підлягає виконанню за виключенням з вказаного вироку призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

На підставі викладено, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, статтями 5, 74 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Привести вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, на 4 роки 7 місяців позбавлення волі, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року в частині призначеного покарання за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Виключити з вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року, посилання на призначення остаточного покарання ОСОБА_3 , на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України, до призначеного покарання 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , від покарання, призначеного вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2022 року від призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Виключити з вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.04.2022 року, посилання на призначення остаточного покарання ОСОБА_3 , на підставі ст. 71 КК України.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , від покарання, призначеного вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Виключити з вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2022 року, посилання на призначення остаточного покарання ОСОБА_3 , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , від покарання, призначеного вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст.308 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Виключити з вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року, посилання на призначення остаточного покарання ОСОБА_3 , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , від покарання, призначеного вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Виключити з вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року, посилання на призначення остаточного покарання ОСОБА_3 , на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до призначеного покарання 2 років обмеження волі, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.07.2022 року.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2021 року, за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 року, остаточно визначивши ОСОБА_3 призначене покарання - 4 роки 7 місяців позбавлення волі.

Роз`яснити засудженому, що при звільненні від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, понесені особою правообмеження не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_6