Дата документу 15.11.2024
Справа № 334/900/24
Провадження № 1-кс/334/2934/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні №0000047 від 01.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, постановою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000047 від 01.02.2024 за ст.290 КК України. Подане клопотання вмотивоване тим, що накладено арешт на транспортний засіб «TOYOTA RAV-4» у кузові чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 у вигляді заборони на відчуження та розпорядження; ключі у кількості 1 шт. від транспортного засобу «TOYOTA RAV-4» у кузові чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA RAV-4» у кузові чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , зареєстрованого на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які було оглянуто та вилучено дізнавачем в ході проведення огляду 31.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування отримано висновок технічної експертизи документів та трасологічної експертизи №СЕ- 19/1О8-24/ЗО48-КДТЗ від 20.02.2024 року.

Він з дружиною є пенсіонерами, особами похилого віку. В нього наявні хвороби хребта, в дружини, ОСОБА_4 , мається хвороба колінних суглобів, через що їм вкрай потрібен транспортний засіб для пересування.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням того, що по кримінальному провадженню проведені всі слідчі дії стосовно належного автомобіля, будь-якій особі напротязі тривалого часу проведення досудового розслідування не пред`явлено підозри, та в той же час, він з дружиною мають потребу у пересуванні за допомогою автомобіля, таким чином відпала потреба у арешті майна у частині володіння та користування речовим доказом. У зв`язку з чим просить скасувати арешт з його автомобіля.

Заявник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив скасувати арешт з автомобіля.

Слідчий в судове засіданні не з`явився, причини суду не повідомив, суду надіслав матеріали кримінального провадження №0000047 від 01.02.2024 року за ст. 290 КК України.

Вислухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, 05.02.2024 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя накладено арешт у кримінальному провадженні №0000047 від 01.02.2024 року, а саме на транспортний засіб «TOYOTA RAV- 4» у кузові чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 у вигляді заборони на відчуження та розпорядження; ключі у кількості 1 шт. від автомобіля «TOYOTA RAV- 4» у кузові чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які 31.01.2024 були оглянуті дізнавачем СД Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя звертає увагу, що в ухвалі від 05.02.2024 року про накладення арешту на автомобіль, слідчим суддею не було накладено заборону або обмеження на користування даним автомобілем.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, кримінальний процес є змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному поданні учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Відповідно до ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ухвали слідчого судді, арешт на автомобіль накладено з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) для проведення подальших судових експертиз щодо встановлення та з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до п.1 ч.6 ст. 100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках, проте тривале знаходження транспортного засобу, за відсутності умов відповідного зберігання, може призвести до знищення майна.

Згідно п. п. 8, 16, 27, 28 постанови КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, дізнавач, який здійснює таке провадження. Перевірка стану та умов зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку проводиться щокварталу керівником слідчого підрозділу, підрозділу дізнання. Схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, положення чинного законодавства визначають порядок зберігання речових доказів, коло осіб на яких покладено належне зберігання та передбачають випадки передачі майна на відповідальне зберігання.

Отже, наведене вказує на те, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок контролю та належного зберігання речових доказів у справі і саме він вправі вирішувати питання передачі речового доказу на відповідальне зберігання заінтересованим особам або уповноваженим на виконання вимог закону щодо збереження речового доказу особам.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_3 , що питання щодо передачі речового доказу на відповідальне зберігання вирішує дізнавач, якому доручено здійснення досудового розслідування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також враховуючи той факт, що арешт накладено для збереження речових доказів, в подальшому його застосуванні на даний час потреба не відпала, так як досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, проводяться слідчі дії, а відтак узадоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні №0000047 від 01.02.2024 року, постановою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2024р. необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 174, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні №0000047 від 01.02.2024 року, постановою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2024р. необхідно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1