Справа № 158/2286/24
Провадження № 1-кп/0158/167/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000111 від 24.04.2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хорлупи, Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 в кінці лютого 2024 (більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, яке згідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, є документом, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, та видається після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складання теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, а саме написавши у Інтернет - мессенджері «Telegram», з якою заздалегідь домовився про виготовлення посвідчення водія за обумовленою ціною.

При цьому, ОСОБА_5 , розуміючи, що вказане посвідчення водія буде підроблене, вчинив пособництво в цьому, надавши свої особисті анкетні дані, копію паспорта, фото, зразок власного підпису для внесення відомостей у посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами з метою подальшого його особистого використання.

На виконання вказаної домовленості, у кінці лютого місяця 2024 року (більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи у достовірно не встановленому досудовим розслідуванням місці, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , використовуючи невстановлену досудовим розслідуванням комп`ютерну техніку із застосуванням оргтехніки, виготовила документ - посвідчення водія категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С» серії НОМЕР_1 , виданого 05.08.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ТСЦ 8041 (згідно відомостей у самому документі), та шляхом відправлення через службу доставки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », передала його ОСОБА_5 , яке останній отримав з метою подальшого використання.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів, бланк посвідчення водія категорій «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С» серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічних видів бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.

Своїми умисними діями, які полягали у пособництві у формі надання засобів іншим співучасникам злочину у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою і який надає права, з метою подальшого його особистого використання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, 23.04.2024р. близько 19:15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на узбіччі автомобільної дороги, а саме на вулиці Волі, навпроти будинку АДРЕСА_3 , завідомо знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «А1, А, В1, В, С1, С», є підроблене, що підтверджується висновком судової технічної експертизи документів №СЕ-19/103-24/5588-ДД від 30.04.2024р., діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою посвідчення своєї особи та права керування транспортним засобом, на вимогу пред`явив вказане посвідчення працівникам поліції, а саме старшому інспектору СРПП ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_6 та інспектору СРПП ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , чим використав завідомо підроблене посвідчення.

Своїми умисними діями, які полягали у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

31.10.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні №0000111 прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 з іншої сторони укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях у кримінальному провадженні №0000111 за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за обставинами викладеними в обвинувальному акті.

Сторонами угоди погоджена кваліфікація інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, яка не підлягає подальшому оспорюванню.

Сторони узгодили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 :

- за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України із застуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України. Наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України не застосовуються, оскільки під час укладення даної угоди сторонами не встановлено обов`язків обвинуваченому, які останній повинен виконувати після укладення та затвердження судом угоди.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та показав суду, що наприкінці лютого місяця 2024 року, точної дати не пам`ятає, перебуваючи за місцем свого проживання, через мережу інтернет домовився із раніше невідомою йому особою про виготовлення посвідчення водія. При цьому надав даній особі свої анкетні дані, а саме: копію паспорта, фото, зразок власного підпису для внесення відомостей у посвідчення водія. Дане посвідчення від вищевказаної особи він отримав через службу доставки « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 23 квітня 2024р., близько 19 год. 15 хв. в АДРЕСА_3 , автомобіль під його керуванням зупинили працівники поліції, яким він надав для встановлення його особи підроблене посвідчення водія. У вчиненому щиро розкаюється. Погодився на призначення узгодженого покарання за угодою про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши учасників судового провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться: за ч. 3 ст. 358 КК України до нетяжких злочинів, за ч. 4 ст. 358 КК України до кримінальних проступків. Правову кваліфікацію кримінальних правопорушень в яких обвинувачується ОСОБА_5 органами досудового розслідування здійснено правильно.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням статей 50, 65, 69 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.06.2023р. (справа №760/10355/22, провадження №51-1828км23).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст.66 КК України суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором у даному кримінальному провадженні прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 .

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням судової технічної експертизи документів №СЕ-19/103-24/5588-ДД від 30.04.2024р. в розмірі 2650 грн. 48 коп., які підтверджено документально, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 100, 174 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-370, 373-374, п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. ч. 2, 4 ст. 469, 470, 472 - 476 КПК України,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 31 жовтня 2024 року між прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 з іншого боку, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 24.04.2024 року.

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання

- за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України із застуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 до відбуття остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Судові витрати по справі за проведення технічної експертизи документів в сумі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 48 коп. стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 травня 2024 року скасувати.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8041 від 05.08.2023р. на ім`я « ОСОБА_5 », яке знаходиться у спецпакеті «Експертна служба 5631118» та передано на відповідальне зберігання в камеру схову ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області за адресою: АДРЕСА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1