УХВАЛА

Іменем України

09.09.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

подане прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0000483 від 14.07.2024,

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, на утриманні дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Як зазначено у клопотанні, до Житомирського районного суду Житомирської області 30.07.2024 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000483 від 14.07.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 14.07.2024, близько 15 години, перебував навпроти території будинку АДРЕСА_2 , де в цей же день, час та місці у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна з приміщення квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день та час, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до тильної сторони будинку АДРЕСА_2 , де через незамкнені вхідні двері до квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, проник всередину житла, та в подальшому в кухні вказаного будинку віднайшов мобільний телефон марки «Pixel 3F XL» в корпусі чорного кольору, вартістю 3716,66 грн, який належить ОСОБА_6 , після чого взяв його до рук, таким чином таємно викравши вказане майно.

Надалі ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3716,66 грн.

15.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення орган досудового розслідування підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.07.2024; протоколом огляду місця події від 14.07.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 14.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.07.2024; протоколом огляду місця події від 14.07.2024; протоколом огляду предметів від 14.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.07.2024; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 від 15.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 15.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 від 14.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 від 15.07.2024; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 14.07.2024; протоколом затримання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 208 КПК України від 14.07.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 15.07.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.07.2024; висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-24/11009-ТВ від 25.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.07.2024; вимогою щодо судимостей ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 сторона обвинувачення вказує про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме орган досудового розслідування має підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання у разі його засудження за інкриміноване кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування/суду; незаконно здійснити тиск на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вказує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, при цьому не контролює своїх дій та вчиняє протиправні вчинки, що свідчить про відсутність стримуючих факторів від вчинення інших злочинів, а також про можливість переховування останнього від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Також ОСОБА_4 судимий 6 разів, з яких 5 - за вчинення майнових кримінальних правопорушень, декілька разів відбував реальні покарання у виді позбавлення волі. Вказане кримінальне правопорушення вчинив незадовго після звільнення з під-варти у 2023 році, тобто трохи більше ніж через пів-року. ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, за місцем реєстрації не проживає, тобто є особою без постійного місця проживання, будь-якого особистого житла не має. Мобільного телефону та інших засобів зв`язку ОСОБА_4 не має. А тому наявні ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. і

Окрім того, ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, не має матеріальних засобів для існування, не має сім`ї, стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризику переховування його від органу досудового розслідування.

Також ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може впливати на потерпілу ОСОБА_13 , оскільки знає її місце проживання, з метою її залякування, що свідчить про наявність відповідного ризику з боку підозрюваного.

На даний час органом досудового розслідування вживаються заходи з метою встановлення всіх свідків події та проведення з ними слідчих дій, а тому існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_4 на свідків та потерпілу, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.

Відсутність у ОСОБА_4 власного житла та засобів зв`язку, на переконання прокурора, свідчить про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту. А застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання вищевказаним ризикам, а також виконанню ним покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Обвинувачений в судовому засіданні вказав, що свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнає, переховуватись від суду наміру не має.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Вказав, що має місце пом`якшувальна обставина визнання вини, зі слідством співпрацює. Підозрюваний має зареєстроване місце проживання, тому просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000483 від 14.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування 15.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

29.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 К України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 16.07.2024 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 11.09.2024 включно.

Житомирською окружною прокуратурою до Житомирського районного суду Житомирської області 30.07.2024 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000483 від 14.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 6 статті 199 КПК України визначено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_4 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, оцінюючи існуючі ризики, на які покликався прокурор, суд враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, щого його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу 16.07.2024 слідчим суддею було встановлено достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, на наявність яких посилався слідчий.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що заявлені ризики продовжують існувати на момент вирішення питання про продовження строку дії попереднього запобіжного заходу. Зокрема, слідчий суддя вважає, що не зменшились ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, та з огляду на відсутність у обвинуваченого постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків.

Також зважаючи на те, що обвинувачений раніше вчиняв злочини, однак на шлях виправлення не став, та достатність підстав вважати причетним його до вчинення інкримінованого наразі злочину, слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, оскільки обвинуваченому відоме місце проживання потерпілої, небезпідставним є також посилання прокурора на наявність ризику незаконного впливу обвинуваченим на вказану особу.

Таким чином, існування наразі обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на переконання слідчого судді, свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 199 КПК України, для задоволення клопотання і подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись статтями 176, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 534 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10.11.2024 включно.

Встановити строк дії ухвали до 10.11.2024.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17:15 год 12.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1