ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за № 0000455 від 26 червня 2024 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 16 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 за погодженням із прокурором в кримінальному провадженні прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивував тим, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 26.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

18.09.2024 року ОСОБА_7 , в порядку ст.135 КПК України, повідомлено про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

18.10.2024 року о 14 годині 50 хвилин ОСОБА_7 затримано у вищевказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому на думку старшого слідчого є достатні підстави вважати, що вказана особа може надалі переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому старший слідчий просив застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.10.2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівка Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 16.12.2024 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 14 години 50 хвилин 18.10.2024 року, тобто з моменту фактичного його затримання.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає обраний його довірителю запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необгрунтваним та недоцільним.

Вказує на те, що жодних доказів наявності ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, надано не було, також під час судового розгляду жодних доказів наявності вказаних ризиків встановлено не було. Єдиним доказом наявності зазначених ризиків на думку як сторони обвинувачення, так і слідчого судді, є тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, однак ці відомості жодного відношення до ризиків, передбачених ст.177 КПК України не мають.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ст.177 КПК України, спростовується тим, що ОСОБА_7 добровільно приїхав до слідчого ТУ ДБР, з моменту не повернення у військову частину знаходився за відомим керівництву місцем проживання та не змінював номер телефону. Крім того останній виявив намір повернутись на службу до лав ЗСУ, що свідчить про неможливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Наявність ризику, передбаченого п.4 ст.177 КПК України спростовується тим, що ОСОБА_7 свою вину повністю визнав, щиро розкаявся, та не має наміру ухилятись від покарання, а бажає повернутись на військову службу до ЗСУ.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ст.177 КПК України спростовується тим, що ОСОБА_7 раніше не судимий згідно ст.89 КК України, що свідчить про не схильність останнього до вчинення злочинів. Щодо продовження вчинення інкримінованого злочину, це спростовується неодноразово висловлений бажанням повернутись на службу до ЗСУ. Що підтверджується поданим слідчому клопотанням.

Також слідчий суддя не врахував ряд обставин, які передбачені ст.178 КПК України, а саме, що підозрюваний є особою молодого віку, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, оскільки він одружений та постійно проживає з дружиною. Має на утриманні трьох малолітніх дітей. З 2015 року по даний час проходив службу у ЗСУ. Неодноразово перебував у зоні бойових дій, де виконував покладені на його завдання. На думку захисту, враховуючи його досвід у військовій справі, умови, за яких він не повернувся до військової частини та його бажання повернутись до служби вважає, що доцільнішим буде сприяти його повернення до військової служби, аніж утримувати його у межах слідчого ізолятору.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 19.10.2024 року та ухвалити нову, за якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити розмір застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; пояснення підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом вірно встановлено і це відповідає матеріалам провадження, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000455 від 26.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якому 18.09.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

Так, 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Станом на теперішній час воєнний стан триває.

Враховуючи положення ч.8 ст.176 КПК України та введення воєнного стану в Україні, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати до військовослужбовця, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, інший запобіжний захід, окрім такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

На думку апеляційного суду слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, інші дані про його особу, ризики, передбачені ст.177 КПК України, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.12.2024 року, без визначення розміру застави.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, є військовослужбовцем.

Крім цього, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що військовослужбовець ОСОБА_7 згідно оголошеної підозри самовільно, без належних підстав, залишив місце несення служби в умовах воєнного стану. Після того, до військової частини не повертався. Доказів поважності причин залишення військової частини матеріали справи не містять.

Усі доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України, тому слідчий суддя вважав за недоцільне визначати розмір застави, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника підозрюваного, апеляційний суд не вбачає.

Дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, оскільки він одружений та постійно проживає з дружиною, має на утриманні трьох малолітніх дітей, з 2015 року по даний час проходив службу у ЗСУ, неодноразово перебував у зоні бойових дій, де виконував покладені на нього завдання, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності обрання до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визнання розміру застави не впливають.

Матеріали провадження не містять, а також ні підозрюваним ні його захисником не надано в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як суду першої, так і апеляційної інстанцій жодних медичних документів, які підтверджували б неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 жовтня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 16 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: