Справа № 392/1573/24
Провадження № 1-кп/392/289/24

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мала Виска кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000311 від 17.06.2024 року, яке надійшло до суду з угодою про визнання винуватості, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска, Новоукраїнського району Кіровоградської області, із середньою технічною освітою, не одруженого, зі слів працюючого неофіційно в лісі різноробочим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 271/2024 від 06.05.2024 продовжено строком на 90 діб, 17 червня 2024 року близько 04:00 год. проходив повз домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з зазначеного домоволодіння, та він усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, зайшов на територію зазначеного домоволодіння та через незачинені вхідні двері незаконно проник до приміщення будинку. Перебуваючи в приміщенні коридору, ОСОБА_3 на столі виявив та таємно викрав, належний потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон марки Redmi Note 11 Pro, моделі НОМЕР_1 TG, вартістю 5500 грн.

З викраденим майном, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 5500 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 13 вересня 2024 року начальником Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000311 від 17.06.2024 року, з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 з іншої сторони. Відповідно до зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі та беззастережно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк - визначений судом та відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на нього обов`язки, визначені судом.

До угоди про визнання винуватості додано заяву потерпілої ОСОБА_6 , в якій остання не заперечувала щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , із узгодженою мірою покарання для підозрюваного ОСОБА_3 погоджується. Претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого відсутні. Цивільний позов заявляти не бажає. Позиція є добровільною.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Зазначив, що критично оцінює вчинені ним протиправні дії, та в подальшому не буде допускати таких вчинків. Розкаявся у скоєному. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироку на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, зазначив, що розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, підтвердивши факт добровільності укладення угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, погоджене в угоді.

Потерпіла ОСОБА_6 через прокурора в підготовче судове засідання подала заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі. Від заявлення цивільного позову відмовляється, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру не має, не заперечує щодо укладеної угоди про визнання винуватості. Міру покарання залишила на розсуд суду проти якої не заперечувала.

Суд, заслухавши думку учасників, вивчивши обвинувальний акт, та перевіривши угоду про визнання винуватості, приходить до наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України і згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Цивільний позов потерпілою не заявлявся. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.

В судовому засіданні встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, дійшов висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , яким перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню обвинуваченого ОСОБА_3 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме пропонується у межах встановленого в санкції частин статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання, та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліках у кабінеті лікарів нарколога та психіатра КНП «Маловисківська лікарня» не значиться, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, вчинив кримінальне правопорушення проти власності, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , серед яких щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування останнім покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення обвинувального вироку з призначенням ОСОБА_3 виду та міри покарання за ч. 4 ст.185 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні. Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 вереня 2024 року в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000311 від 17.06.2024 року начальником Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: мобільний телефон Redme Note 11 Pro 2201116TG в чохлі із зарядним пристроєм, що повернуто під розписку потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутим законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Головуючий ОСОБА_9

суддя