справа № 208/2953/22
№ провадження 1-кп/208/250/24
ВИРОК

Іменем України

29 липня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000159, відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, не працююча, незаміжня, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , на підставі рішення Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 27.09.2019 року, перебувала на обліку в Заводському управлінні соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради (надалі Управління соціального захисту), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , як одержувач щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, а саме з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_9 , за висновком лікарської комісії медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, на догляд за ним (надалі соціальна допомога), відповідно до «Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею» (надалі Порядок)

30.01.2020 року ОСОБА_9 помер, і ОСОБА_10 , як особа, яка проживала разом з ним та здійснювала відповідний догляд, усвідомлювала, що смерть ОСОБА_9 є підставою для припинення виплат їй соціальної допомоги.

При невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_10 реалізовуючи свій прямий протиправний умисел, спрямований на заволодіння державними грошовими коштами - подальшого незаконного отримання щомісячної грошової допомоги, діючи шляхом обману та керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що відповідно до п.8 Порядку та поданої нею особисто до Заводського управління заяви про призначення щомісячної грошової допомоги від 26.09.2019 року, вона зобов`язана в десятиденний строк з моменту смерті піднаглядного повідомити про це орган, який провадить виплату соціальної допомоги, факт смерті ОСОБА_9 30.01.2020 року приховала.

Умисно не повідомивши Заводське управління про факт смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заволоділа державними грошовими коштами у вигляді щомісячної соціальної допомоги у сумі 2 027 грн., виплата якої не була припинена з лютого 2020 року, та які 06.02.2020 перераховано на її картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , після чого розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла матеріальну шкоду державі в особі Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради на зазначену суму.

Державне обвинувачення підтримує кваліфікацію дій ОСОБА_5 як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), в тому числі і в частині її обвинувачення у заволодінні державними грошовими коштами у вигляді щомісячної соціальної допомоги у сумі 18 243 гривні, за період квітня-грудня 2020 року, виплата якої не була припинена з лютого 2020 року.

Обвинувачення посилається на те, що в діях ОСОБА_10 наявний склад кримінального правопорушення за період саме лютого-грудня 2020 року.

Доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення з прямим умислом та корисливим мотивом є факт неповідомлення ОСОБА_10 органи соціального захисту населення про смерть ОСОБА_8 , про яку останній відомо як особі яка разом проживала, та за наявності у обвинуваченої прямого обов`язку вчинити вказану дію. Обов`язок особи яка отримує соціальні виплати, повідомити про смерть піднаглядного встановлюється з моменту смерті, а не з дня державної реєстрації смерті, так як це не тотожні поняття.

ОСОБА_10 протягом тривалого часу правомірно отримувала допомогу вказаного виду, кожного півроку особисто подаючи відповідну заяву та необхідні документи, у зв`язку з чим їй був достовірно відомий порядок та умови отримання відповідної допомоги, місце розташування органів соціального захисту населення, режим роботи, його персонал, засоби зв`язку. Тому, в разі наявності бажання у ОСОБА_10 повідомити відповідні органи соціально захисту населення про смерть ОСОБА_9 , будь-які об`єктивні, або наведені стороною захисту, обставини, які перешкоджали здійснити відповідну дію протягом 10 денного строку, на думку обвинувачення відсутні.

Дії ОСОБА_10 свідчать про наявність чіткого прямого умислу на заволодіння грошовими коштами державного бюджету, за відсутності помилки або неумисного суб`єктивного фактору, враховуючи, що навіть за умови, що ОСОБА_10 у зв`язку із власними суб`єктивними обставинами не повідомила органи соціального захисту населення про смерть ОСОБА_9 у встановленому порядку, вказані дії останньою не здійснено після отримання та зняття відповідної допомоги за лютий 2020 року, та у період часу з квітня 2020 грудня 2020 року.

Доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення є активне систематичне розпорядження грошовими коштами, які надходили на карту обвинуваченої, після смерті ОСОБА_9 у лютому 2020 року та за період квітня грудня 2020 року.

ОСОБА_10 , у день надходження 06.02.2020 року коштів, зняла їх з банкомату, усвідомлюючи той факт, що не має права на отримання соціальної допомоги, а відсутність помилки в її діях свідчить наявність меншого балансу, ніж знята сума, до зарахування відповідних виплат, специфічний розмір 2 027 грн. вказаних виплат, який був їй відомий як отримуваний раніше, з призначенням платежу «виплати соціального фонду»

Аналогічно, протягом вказано періоду з 17.04.2020 рік по 05.11.2020 рік, основним джерелом надходження грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_5 є виплати по вказаному виду допомоги у загальному розмірі 18 243 грн. і ці обставини спростовують підстави для ОСОБА_11 сприймати їх як перерахування аліментів.

ОСОБА_10 активно користувалась додатком « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що свідчить про те, що час, суми та вид платежу вказаних виплат, які систематично нараховувались, не могли перебувати поза межами поля її зору.

Стороною захисту заявлено, що виплати соціальної допомоги ОСОБА_10 здійснювались у зв`язку із відповідними порушеннями з боку органів соціального захисту населення, а не у зв`язку з протиправними діями обвинуваченої.

Така позиція спростовується наступним.

ОСОБА_10 у період з 26.09.2019 рік по 29.02.2020 року, призначена щомісячна грошова допомога, як особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли сталися зміни у складі сім`ї у зв`язку із смертю особи з інвалідністю. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни.

Лютий 2020 року входив до встановленого ОСОБА_10 шестимісячного періоду відповідних виплат, але є місяцем, в якому вона вже не мала права отримувати відповідну допомогу, так як він є наступним за тим, в якому стались зміни - смерть ОСОБА_8 у січні 2020 року.

Виплати за березень - грудень 2020 року, які проводились протягом квітня - грудня 2020 року, здійснювались відповідно до Постанови КМУ від 08 квітня 2020 р. № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», п.1 якої встановлено:

«Установити, що на період карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020: строк виплати щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення»

Між закінченням 6-місячного періоду виплат 29.02.2020 року та початком карантину 12.03.2020 року, пройшло лише 12 діб. ОСОБА_8 . інвалідність призначена по життєво. Відповідно до цілей Постанови КМУ 264, якою визначено механізм продовження відповідних виплат без участі особи у зв`язку із карантином, продовження виплат ОСОБА_10 не суперечить вимогам законодавства, та не є помилкою.

Пунктом 3 вказаної постанови встановлено механізм інформування органів соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на визначення права та розміру допомоги, шляхом надсилання письмового звернення поштою, за допомогою засобів електронного зв`язку (електронне звернення) та телефонного зв`язку, однак ОСОБА_10 відповідні дії не вчинила.

Ніяких доказів того, що ОСОБА_10 будь-яким чином повідомила управління соціального захисту про смерть ОСОБА_9 , матеріали справи не містять.

Обвинуваченою в заяві про призначення виплат соціальної допомоги зазначено ОСОБА_12 , тому при отриманні ОСОБА_13 банківської картки, ці виплати перераховувались вже на новий картковий рахунок за тим ОСОБА_14 , який є незмінним.

Позиція сторони захисту полягає в тому, що обвинувальний акт не містить викладу обставин щодо події кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема не вказано час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , що є грубим порушенням права обвинуваченого на захист та на справедливий суд.

З дослідженого під час судового засідання рішення про призначення допомоги від 27.09.2019 вбачається, що Заводським управлінням соціального захисту ОСОБА_10 призначена допомога на догляд за ОСОБА_8 , на певний період часу - з 01.09.2019 по 29.02.2020 року.

Для продовження виплати допомоги на догляд за ОСОБА_9 на наступний строк, тобто у часі після 29.02.2020 року, ОСОБА_10 не подавала до відповідного органу соціального захисту населення документи, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та не заперечується потерпілим.

1. Висунуте ОСОБА_5 обвинувачення в частині отримання шляхом обману 06.02.2020 року коштів у сумі 2 027 грн. на поточну банківську картку № НОМЕР_1 , захист вважає безпідставним та необґрунтованим, через неправильне трактування та застосування прокурором норм матеріального права.

Так, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 03 лютого 2020 року складено відповідний актовий запис № 152.

Виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли: сталися зміни у складі сім`ї у зв`язку із смертю особи з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу чи особи, якій надається допомога на догляд.

Зважаючи на факт державної реєстрації 03.02.2020 року смерті ОСОБА_9 , зміни у складі сім`ї ОСОБА_15 відбулись саме у лютому 2020 року, а тому в силу положень абз. 4 п.8 Порядку, затвердженого постановою КМУ №1192 від 02.08.2000, виплата допомоги мала б припинитись з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни, тобто з березня 2020 року.

Органом соціального захисту ОСОБА_10 не повідомлялась про обов`язок повідомити про зміни у складі сім`ї протягом десяти днів, тому строки вчинення такої дії, встановлені підзаконним нормативно-правовим актом Постановою КМУ №1192 від 02.08.2000 (зі змінами), обвинуваченій не були відомі.

Необізнаність ОСОБА_5 з встановленим строком для вчинення певної дії, ставить під обґрунтований сумнів ствердження прокурора про наявність у обвинуваченої прямого умислу на вчинення пасивного обману для заволодіння бюджетними коштами, шляхом умисного неповідомлення про смерть ОСОБА_8 відповідний орган соціального захисту протягом 10-ти днів.

Окрім викладеного, захист звертає увагу на строк здійснення повідомлення, і за умов обрахунку такого десятиденного строку від дня фізичної смерті 30.01.2020 року ОСОБА_9 , останнім днем для здійснення ОСОБА_5 повідомлення є 10.02.2020 року.

Таким чином, соціальна допомога у розмірі 2 027 грн. зарахована 06.02.2020 року на банківський рахунок обвинуваченої в межах строку на подання нею заяви про відповідні зміни, відбулось саме за ініціативою органу соціального захисту населення, а не через умисне приховування певних обставин обвинуваченою, та як наслідок, виключає кримінальну відповідальність особи.

2. Висунуте ОСОБА_5 обвинувачення в частині отримання шляхом обману у період часу з 17.04.2020 по 31.12.2020 року коштів в загальній сумі 18 243 грн. на поточну банківську картку № НОМЕР_2 захист також вважає безпідставним та необґрунтованим, з огляду на наступне:

Відповідно до офіційної відповіді АТ КБ «ПриватБанк», банківська картка № НОМЕР_2 з номером рахунку НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , відкрита 05.03.2020 року.

Надходження коштів (соціальних виплат) на банківську картку № НОМЕР_2 , здійснювалось в період часу з 17.04.2020 по 05.11.2020 року, на загальну суму 18 243 грн.

Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12 березня на усій території України установлений карантин.

Як встановлено під час судового розгляду, соціальні виплати протягом квітня-листопада 2020 на суму 18 243 гривень здійснювались на рахунок ОСОБА_10 на підставі «ковідної постанови» КМУ, за відсутності відповідної заяви за формою встановленою ОСОБА_16 , про продовження такої соціальної виплати ОСОБА_10 .

Під час судового розгляду з`ясовано, для того, щоб на вказаний вище рахунок в 2020 році зараховувались бюджетні кошти у вигляді соціальної допомоги, обвинувачена ОСОБА_10 не вчиняла жодних протиправних дій, з метою їх заволодіння шляхом обману.

Таким чином, до моменту установлення 12.03.2020 року карантину на всій території України, вже 29.02.2020 року закінчився (сплив) шестимісячний строк для призначення допомоги. ОСОБА_10 не подавала заяву про продовження виплати допомоги на догляд на наступний строк, правових підстав для застосування постанови Кабінету Міністрів України № 264 від 08.04.2020 року, з метою автоматичного продовження виплат соціальної допомоги протягом квітня листопада 2020 року, не існувало.

Сторона захисту наголошує, що вказані кошти є безпідставно набутим майном, яке надане фізичній особі як засіб для існування, і такі правовідносини регулюються саме нормами ст. 1215 ЦК України, а не ст. 190 КК України, як про це помилково стверджує прокурор.

Окрім викладеного, сторона захисту зазначає, що 04.03.2020 року на адресу Заводського управління соціального захисту надійшло повідомлення про померли громадян, для зняття з обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, де в п.9 повідомлення зазначено відомості про смерть 30.01.2020 гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані обставини також не заперечував представник потерпілого під час допиту в судовому засіданні.

Таким чином, в період часу з 17.04.2020 рік по 05.11.2020 рік, соціальні виплати на рахунок ОСОБА_10 , здійснювались через неналежне виконання службових обов`язків службовими особами Заводського управління соціального захисту населення.

Окрім того, під час судового розгляду встановлено, що 05.03.2020 року ОСОБА_10 подано заяву до Заводського ВДВС про стягнення аліментів, до якої долучено судовий наказ №208/1068/20, виданий 20.02.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська.

Разом із заявою, ОСОБА_10 надала державному виконавцю відомості про рахунок НОМЕР_3 відкритий 05.03.2020 року на її ім`я, та на який слід зараховувати стягнуті під час виконавчого провадження аліменти.

ОСОБА_11 було відомо, що за її заявою на підставі судового наказу 16.03.2020 відкрито виконавче провадження.

Згідно судового наказу, наказано стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17.02.2020 р. і до повноліття дитини, тому ОСОБА_5 зі змісту наказу не було відомо щомісячний фіксований розмір аліментів у гривні.

Зважаючи на викладене, після відкриття 16.03.2020 року виконавчого провадження на підставі судового наказу, отримуючи протягом квітня листопада 2020 року щомісячну виплату у розмірі 2 027 грн., яка не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком 7 років та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину 7 років, на банківську картку, відкриту 05.03.2020 року саме для зарахування утриманих з відповідача аліментів, ОСОБА_10 , якій зі змісту виписки банку надавалась лише інформація про номер певної угоди, щиро вважала, що зараховані на її рахунок НОМЕР_3 кошти є аліментами, саме тому вона розпоряджалась ними на власний розсуду, як власним майном, отриманим із законного джерела.

Доказів протилежного прокурор суду не надав, наведену стороною захисту версію події також не спростував.

Строки давності притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності сплили, але сторона захисту заперечує проти закриття справи з підстав передбачених ст. 49 КК України, та у зв`язку з встановленою відсутності події кримінального правопорушення, просить ухвалити виправдувальний вирок у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 пояснила суду, що з 2012 року, проживаючи разом з дядьком - ОСОБА_8 , який був інвалідом внаслідок психічного розладу, отримувала щомісячну грошову допомогу. Соціальні допомога призначалась на підставі поданих нею документів та заяви. Заява про продовження нарахування та виплати соціальної допомоги подається до Управління соціального захисту кожні півроку, і останні раз вона надала таку заяву 26.09.2019 року, і таким чином шестимісячний термін спливав 26.02.2020 року. Грошові кошти отримувала на відкриту нею картку «Приватбанку»

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 помер, і 03.02.2020 року вона особисто отримала свідоцтво про реєстрацію цього факту. Після смерті дядька, нових заяв про виплату їй соціальної допомоги на його утримання, вона не подавала.

Вона не знала, яким чином повинна повідомити Управління соціального захисту про смерть ОСОБА_17 . Їй не було відомо, що про смерть дядька вона була повинна повідомити протягом 10 днів шляхом подання заяви. Про смерть ОСОБА_9 , у лютому 2020 року вона повідомила працівника Управління соціального захисту в телефонному режимі, та була впевнена, що цього достатньо для припинення нарахування їй соціальних виплат.

В лютому 2020 року, вона подала до суду заяву про видачу судового наказу, про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначений наказ було видано, та 05.03.2020 року вона віднесла його до Управління юстиції. В березні 2020 року вона відкрила новий картковий рахунок та подала його в Управління юстиції для здійснення нарахувань аліментів. З квітня 2020 року по грудень 2020 року, отримуючи на новий картковий рахунок кошти, вважала, що це перерахування аліментів.

Після того, як їй було повідомлено, що отримані неї за 2020 рік кошти, це не аліменти, а соціальна допомога на догляд за померлим дядьком, мала намір одразу їх повернути, проте працівник поліції сказав їй почекати коли вона буде викликана до слідчого. Вже в суді вона дізналась, що її дії кваліфіковані як кримінальні, з чим не погоджується.

Неправомірно отримані кошти вона у повному обсязі повернула державі.

Свою вину не визнає та просить її виправдати. Підтримує думку захисника щодо відсутності підстав для закриття справи з нереабілітуючих підстав.

Допитана в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 пояснила суду, що ОСОБА_11 самостійно звернулась до Заводського управління для отримання соціальної допомоги - щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, надала відповідні документи, та у період 2012-2016 років одержувала соціальну допомогу.

Після перерви, у березні 2019 року ОСОБА_11 знов особисто заповнила заяву про призначення допомоги. Були встановлені всі підстави для призначення соціальної допомоги - лікарська довідка, спільне мешкання. ОСОБА_11 знов призначена щомісячна грошова допомога, шестимісячний термін виплати якої, обвинувачена шляхом подання заяви та пакету документів, продовжила у вересні 2019 року. Виплата соціальної грошової допомоги знов була призначена на півроку, до 29.02.2020 року.

Відповідно до встановленого порядку, ОСОБА_11 повинна була повідомити про виникнення обставин, які унеможливлюють нарахування виплат, в даному випадку про смерть ОСОБА_9 у січні 2020 року. Від ОСОБА_11 з 30.01.2020 року, будь-які заяви чи повідомлення не надходили. Управління соціального захисту у вказаний період працювало, працював телефон гарячої лінії, була наявна електронна адреса на сайті Кам`янської міської ради. Грошові кошти перераховувались ОСОБА_11 по лютий 2020 року включно. Виплата за лютий 2020 року відбулась 06.02.2020 року.

У випадку відсутності заяви для продовження виплат та надання відповідних документів, такі виплати припиняються. ОСОБА_11 в лютому-березні 2020 року з відповідними заявами та документами не зверталась.

У квітні 2020 року на підставі «ковідної постанови», виплати соціальної допомоги, в тому числі і за підстав її призначення ОСОБА_11 , продовжено автоматично, тобто без подання будь-яких заяв та документів.

До управління соціального захисту періодично надходять списки померлих осіб. Станом на березень 2020 року, справа по виплатам соціальних допомоги ОСОБА_11 , у зв`язку із закінченням строку виплат у лютому 2020 року, знаходилась у статусі «не активної», і тому повідомлення про смерть ОСОБА_9 не відпрацьовувалась. Нарахування виплат автоматично здійснювалось Виплатним центром Дніпропетровської ОДА. Рішення виплатного центру про продовження виплат приходить до Управління соціального захисту в електронному вигляді.

29.06.2022 року ОСОБА_11 повернула неправомірно отримані грошові кошти в повному обсязі, що підтверджується відповідною квитанцією. Позовні вимоги до обвинуваченої не заявляються.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що вона працювала в Управлінні соціального захисту населення. Особисто з людьми вона не працює, не спілкувалась і з ОСОБА_11 . Для призначення особі соціальних виплат, така особа подає заяву та повний пакет документів. Заява розглядається, і у разі позитивного рішення соціальні виплати призначаються строком на 6 місяців. По спливу цього строку, процедура подання заяви та пакету документів здійснюється знов.

Соціальні виплати ОСОБА_11 призначено як особі, яка проживає разом з ОСОБА_9 - особою з інвалідністю внаслідок психічного розладу. Останній раз така допомога призначена ОСОБА_11 у вересні 2019 року, з закінченням виплат по лютий 2020 року включно.

30.01.2020 року ОСОБА_9 помер, і ОСОБА_11 повинна була протягом 10 днів звернутись з повідомленням про це до Управління соціального захисту. Обвинувачена не зверталась з заявою про смерть піднаглядного, не зверталась і з заявою продовження виплат, і тому її справа була переведена в «неактивні», хоча у разі повідомлення про смерть, вона б була закрита.

В березні 2020 року до Управління соціального захисту надійшли списки померлих осіб на відпрацювання, однак у зв`язку з тим, що справа була «неактивна», вона технічно не попала під цю перевірку. Списки з РАЦС відпрацьовується один раз.

У зв`язку з коронавірусною інфекцією, постановою ОСОБА_19 встановлено, що строк вже призначених соціальних виплат, з квітня 2020 року продовжуються автоматично, тобто без відповідних заяв та документів. По цій постанові, виплата нарахування за березень 2020 року, здійснювалась у квітні 2020 року.

ОСОБА_9 помер 30.01.2020 року, і виплата повинна була припинитись з лютого 2020 року. Сума переплати включає лютий 2020 року. Розпорядження про призначення виплат приходять з виплатного центру Дніпропетровської ОДА в електронному вигляді. Оформлення соціальних виплат - підпис уповноваженої особи та печатка, ставиться вже в управлінні соціального захисту.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що в 2020 році вона працювала начальником Управління соціального захисту населення. З ОСОБА_11 особисто не знайома. Їй відомо, що обвинуваченій на підставі заяви та доданих документів, виплачувалась соціальна допомога.

Громадська приймальня діє в Заводському Управлінні соціального захисту, і саме до неї подаються всі документи. Відділ призначення виплат, отримавши пакет документів здійснює їх перевірку, та у разі позитивного рішення направляє до відділу виплат. Сформоване рішення, підписувала вона. Соціальні виплати призначаються на 6 місяців та продовжуються за заявою особи.

У заяві особи про призначення виплат зазначається про те, що у разі виникнення змін, така особа протягом 10 днів повинна повідомити про них Управління соціального захисту, у тому числі і у випадку смерті піднаглядного. Це обов`язок особи, яка отримує соціальні виплати.

Списки померлих осіб надходять до Управління соціального захисту, і вони відпрацьовувались по всім виплатам. Вважає, що не можна говорити про помилки в роботі працівників Управління соціального захисту, які начебто не відпрацювали список у березні 2020 року та не виявили факт смерті ОСОБА_9 . Списки перевіряються по отримувачу соціальної пільги, тобто по ОСОБА_11 , тоді як за списком померлих осіб значиться ОСОБА_9 .

У лютому 2020 року у ОСОБА_10 закінчився строк нарахування та виплат соціальної допомоги. Заяв про продовження виплат соціальної допомоги, ОСОБА_11 не подавала.

Відповідно до постанови КМУ № 264 від 08.04.2020 року, на період карантину, спричиненого коронавірусом, строк виплати щомісячної грошової допомоги, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину.

ОСОБА_11 не повідомила про смерть ОСОБА_9 , і тому згідно з постановою Уряду ці виплати були автоматично продовжені Дніпропетровською ОДА.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що він працює в Кам`янському ВП, раніше з ОСОБА_11 не знайомий. Відповідно до своїх функціональних обов`язків, він здійснює правоохоронну діяльність в сфері правопорушень пов`язаних з використанням бюджетних коштів. Отримавши інформацію про те, що низка осіб незаконно отримала соціальні виплати, в ході проведення перевірки виявив, що ОСОБА_11 незаконно отримувала грошові кошти по догляду за інвалідом, який на час отримання такої допомоги помер. Відповідно до законодавства ним направлялись запити, отримано документи. На момент отримання інформації та до отримання документів, в нього не було відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Після отримання документів які містили відомості про вчинення кримінального правопорушення, ним подано рапорт керівництву відділу, інформацію внесено до ЄРДР, після чого матеріали передано в слідчий відділ та розпочато кримінальне провадження.

Під час судового засідання досліджені наступні матеріали:

- як підстава початку досудового розслідування, витяг з ЄРДР від 01.06.2022 року, з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 190 КК України, з фабулою, що ОСОБА_5 , перебуваючи на обліку в Заводському управлінні соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, незаконно, шляхом обману отримала з Державного бюджету України грошові кошти у вигляді державної соціальної допомоги у сумі 20 270 гривень (т.2 а.с. 1);

- як підстава внесення відомостей до ЄРДР, рапорт працівника Кам`янського ВП ОСОБА_21 , з зазначенням того, що ОСОБА_5 як отримувач щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, не повідомила ІНФОРМАЦІЯ_6 про смерть 30.01.2020 року ОСОБА_8 , за яким вона здійснює нагляд, та в період лютого-грудня 2020 року продовжувала незаконно отримувати щомісячну грошову допомогу в сумі 2 027 гривень на місяць (т.2 а.с. 8);

- заява ОСОБА_5 від 26.09.2019 року, про призначення допомоги на догляд за ОСОБА_8 щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, згідно якої обвинуваченій повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, вона зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту (т.2 а.с. 21-22);

- рішення про призначення допомоги від 27.09.2019 року, згідно якого Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, заявнику ОСОБА_5 , строком до 29.02.2020 року, призначена щомісячна допомога на догляд за утриманцем ОСОБА_8 (т.2 а.с. 20);

- довідка про склад сім`ї, зареєстрованої у квартирі АДРЕСА_3 , згідно якого до складу сім`ї члена кооперативу ОСОБА_5 входить її дядько - ОСОБА_8 (т.2 а.с. 24);

- довідка-розрахунок Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради від 24.05.2022 року, згідно якого ОСОБА_5 перебувала на обліку в Заводському управлінні соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, як одержувач щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Виявлено, що ОСОБА_5 не повідомила управління про те, що 30.01.2020 року помер ОСОБА_8 , за яким доглядала заявниця.

У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, заявник на виплати зобов`язаний в десятиденний строк повідомити органи, що проводять її виплату. Виплати допомоги припиняються з місяця, що настає за тим, у якому стались зміни.

Період незаконних виплат становить лютий грудень 2020 року, з щомісячною виплатою 2 027 гривень.

Станом на 23.05.2022 року, сума переплати допомоги на догляд, яка була виплачена ОСОБА_5 складає 20 270 гривень (т.2 а.с. 11, 28);

- актовий запис № 152 від 03.02.2020 року, про смерть ОСОБА_8 30.01.2020 року, який отримано ОСОБА_5 (т.2 а.с. 64);

- роздруківка інформації про рух коштів по рахункам ОСОБА_5 , відповідно до якого 06.02.2020 року, на її банківський рахунок надійшло 2 027 гривень, які в цей же день використані, зазначений речовий доказ (т.2 а.с. 36, 37);

- протокол огляду диску з відомостями про рух коштів по рахункам ОСОБА_5 за період 01.02.2020 року - 31.12.2020 року, згідно якого та відповідного додатку, на рахунок обвинуваченої надходили кошти в сумі 2 027 гривень щомісяця (т.2 а.с. 38-40)

Мотиви суд при прийнятті рішення:

Міжнародний досвід свідчить, що ефективності фінансування соціального захисту громадян перешкоджає, зокрема, шахрайство з соціальними виплатами.

Корупція, шахрайство та помилки мають місце в системах соціального захисту більшості країн. Саме тому протидія шахрайству та контроль за ефективністю соціальних виплат є невід`ємними складовими системи соціального захисту.

Способи отримання неправомірних виплат різноманітні, це і приховування реального доходу, фіктивні розлучення, прямі фальсифікації документів.

Одним з таких способів є надання пільг, нарахування і виплати, субсидії, допомоги на померлих громадян.

В судовому засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами, що відповідно до заяви ОСОБА_5 від 26.09.2019 року, Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, строком до 29.02.2020 року, обвинуваченій правомірно призначена допомога на догляд щомісячна грошова допомога, яка проживає разом з особою з інвалідністю 2 групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, тобто за ОСОБА_8 .

Судом встановлено та не заперечується сторонами той факт, що піднаглядний обвинуваченій ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_10 мешкала разом, помер 30.01.2020 року.

Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що виплата 06.02.2020 року соціальної допомоги на картковий рахунок ОСОБА_22 , є допомогою на догляд за ОСОБА_8 у лютому 2020 року.

Об`єктом кримінального правопорушення у шахрайстві є право власності як охоронювані законом відносини між особами, які виражаються у володінні, користуванні та розпорядженні майном.

Предметом його є як майно, так і право на нього. Термін «майно» при розслідуванні шахрайства розглядається у широкому значенні, в тому числі він охоплює грошові кошти.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Суб`єктивна сторона шахрайства полягає у тому, що винний бажає настання результату - звернення певного майна на свою користь.

Шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. Винний усвідомлює, що на майно, яким він заволодіває, він ніяких прав не має.

Винна особа розуміє, що вчинює суспільне небезпечне протиправне діяння і передбачає розвиток причинного зв`язку й настання суспільне небезпечних наслідків.

Особливість причинного зв`язку при шахрайстві, полягає в тому числі, що винний, замовчуючи певні обставини, вводить в оману особу, через що остання передає йому майно. Тому при шахрайстві обман завжди передують заволодінню майном і знаходяться з останнім у причинному зв`язку.

Відповідно до п. 17 Постанови ПВСУ від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» обман - приховування певних обставин, при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Класифікація шахрайських обманів різноманітна, в тому числі це обман відносно особи - неправдиві відомості про самого себе, про третіх осіб, якщо мова йде про факт існування тієї або іншої фізичної особи.

Неповідомлення про відомості, які особа повинна була повідомити, завжди спрямоване на те, щоб істина відносно відповідних обставин у свідомості особи, яку обманюють, була представлена у викривленому вигляді.

Умовчання про відомості, які особа повинна була повідомити, як пасивний обман, є особливими видами інформаційного впливу, і таким чином шахрай вводить іншу особу в оману про справжній стан справ. Шляхом обману винний втручається в сферу інтелектуальної діяльності іншої особи, фальсифікує її уявлення про відповідні обставини.

Тобто, пасивний обман це умовчання про відомості, повідомлення про які, за певних обставин є обов`язковим, і він негативно впливає на дії особи, яку обманюють.

ВС ККС у рішенні від 29.10.2020 року по справі № 725/6078/14-к відмічає: «обман як спосіб шахрайства полягає у приховуванні відомостей про різноманітні обставини, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого. До вказаних обставин відносяться й такі, що стосуються певних подій, юридичних фактів, дій окремих осіб. Наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за існування підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України»

Судом встановлено, що ОСОБА_10 на підставі правомірних відносин з Управлінням соціального захисту, отримувала соціальну допомогу на догляд за ОСОБА_9 строком до 29.02.2020 року, але будучі достеменно обізнаною про смерть 30.01.2020 року піднаглядного, як особи за якою вона здійснює догляд та разом мешкала, ці відомості приховала, Управління соціального захисту про даний факт не повідомила, хоча це було її обов`язком відповідно до діючого законодавства про який їй було достеменно відомо.

Обвинувачена ніяким чином не могла претендувати на отримання за період лютого 2020 року соціальної допомоги на догляд за померлим у січні 2020 року піднаглядним, і інше розуміння цих обставин знаходиться поза межами здорового глузду.

Кримінальним законодавством встановлено, що шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм.

Судом встановлено, що з березня, а через півроку з вересня 2019 року, правомірно отримуючи щомісяця соціальну допомогу на догляд за ОСОБА_9 , ОСОБА_22 не могла помилятись щодо обставин отримання нею 06.02.2020 року чітко визначеної суми такої допомоги на лютий 2020 року, але шляхом пасивного обману отримавши її на свій банківській картковий рахунок з попереднім власним балансом близько 110 гривень, в цей же день зазначені грошові кошти використала, в тому числі шляхом зняття готівкових коштів у сумі 2 000 гривень (роздруківка до дослідженого речового доказу т.2 а.с. 36)

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Основний Закон в ст. 62 встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до судового наказу від 20.02.2020 року, вирішено стягувати з батька аліменти на утримання дитини, на користь заявника ОСОБА_5 .

До Заводського ВДВС зазначений наказ ОСОБА_5 передано 05.03.2020 року, а 16.03.2020 року за ним відкрито виконавче провадження (т.1 а.с. 163-168)

Сторона захисту наголошує, що разом із заявою та судовим наказом державному виконавцю ОСОБА_10 надані відомості про рахунок НОМЕР_3 відкритий 05.03.2020 року на її ім`я, та на який слід зараховувати стягнуті під час виконавчого провадження аліменти, і ця обставина в судовому засіданні не спростована. Інформацію щодо нового карткового рахунку до Управління соціального захисту, ОСОБА_10 не надавала.

Саме на рахунок відкритої 05.03.2020 року банківської картки для виплат, Управлінням соціального захисту протягом квітня грудня 2020 року, ОСОБА_5 неправомірно перераховувалась соціальна допомога на догляд за померлим ОСОБА_8 .

Постанова КМУ № 264 про «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» прийнята 08.04.2020 року, і саме згідно неї продовжуються на період карантину виплати державної соціальної допомоги, яка була призначена раніше.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що інформація про смерть ОСОБА_8 , за яким обвинувачена здійснювала догляд та отримувала соціальні виплати, надійшла з РАЦС в розпорядження Управління соціального захисту 04.03.2020 року (т.1 а.с. 89), тобто більш ніж за місяць до ухвалення Урядом зазначеного рішення.

Суд не може прийняти до уваги як докази пояснення свідків, що Управління соціального захисту 04.03.2020 року отримавши інформацію про смерть ОСОБА_9 , з тих чи інших причин було не в змозі її опрацювати, та з власної ініціативи припинити соціальні виплати ОСОБА_10 .

Напроти, справа ОСОБА_10 , яка згідно пояснень посадових осіб Управління соціального захисту була «неактивна» внаслідок відсутності заяви обвинуваченої про продовження соціальних виплат, більш ніж через місяць і без будь-якої перевірки якимось чином «активізувалась», та мала наслідком застосування Постанови КМУ № 264, з продовженням соціальних виплат на догляд за померлою особою.

Як зазначалось судом вище, помилки мають місце в системах соціального захисту більшості країн, в тому числі розвинутих, але питання ведення діловодства в Управління соціального захисту та певні його наслідки, не є предметом розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи викладені обставини, у суду виникає обґрунтований сумнів в наявності складу кримінального правопорушення, в тому числі його суб`єктивної сторони, в частині отримання ОСОБА_10 соціальних виплат в період квітня-грудня 2020 року, і як наслідок, в цій частині суд вважає обвинувачення необґрунтованим.

Інші докази у справі на думку суду є допустимими, і аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та визначеного обсягу доказів на їх підтвердження, керуючись законом, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_10 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а її умисні дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство)

Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що за обвинуваченням визнаним судом доведеним, інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і ОСОБА_10 поза розумним сумнівом є винною у його вчиненні, судом виключається.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає повне відшкодування завданої кримінальним проступком шкоди.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченої, судом не встановлені.

Санкція ч.1 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк, та відповідно до ст. 12 цього Кодексу є кримінальним проступком.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

На час ухвалення вироку, з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більш ніж три роки.

Даних про зупинення чи переривання строків давності судом не встановлено.

Відповідно ст. ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

ОСОБА_10 заперечує проти прийняття рішення про закриття провадження у справі на підставі ст. 49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та просить її виправдати.

Якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою її підставою (в тому числі закінчення строків давності) і вимагає закрити її за відсутністю події або складу злочину, суд, за наявності для цього підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і керуючись положеннями ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільняє її від покарання.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Шкода завдана кримінальним правопорушенням повністю відшкодована. Від цивільного позову державне обвинувачення відмовилось, і ця позиція підтримана представником потерпілої сторони.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 74 КК України, ст. ст. 284, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 190 КК України, та на підставі ч.5 ст. 74 КК України, звільнити її від покарання відповідно до ч.1 п. 2 ст. 49 КК України.

Провадження за позовом Кам`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради до ОСОБА_5 , закрити, у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог внаслідок їх повної виплати.

Речові докази по справі оптичний диск з відомостями про рух грошових коштів по рахункам ОСОБА_5 , зберігати при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1