Провадження № 1-кс/344/7331/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою в якій просить:

визнати протиправними дії старшого слідчого відділу розслідування особливо важких злочинів СУГУНП в Івано-Франківські області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна;

зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_5 безпідставно вилучене майно, а саме мобільний телефон «iPhone» 15 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 , із номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який був вилучений під час обшуку 17.08.2024 року в рамках кримінального провадження №0000524 від 21.08.2024 року.

Скаргу обґрунтовано тим, що під час проведення обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження № 0000524 від 21.08.2024 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, - слідчим було вилучено вищевказаний мобільний телефон, однак в подальшому не було подано клопотання до слідчого судді про арешт даного майна.

Так, як зазначено в скарзі, слідчий чи прокурор у даному кримінальному провадженні у встановленому законом порядку до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не зверталися, у зв`язку з чим тимчасово вилучене майно підлягає поверненню заявнику.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що вилучений в ході обшуку мобільний телефон, з приводу якого подано скаргу, не вважається тимчасово вилученим майном, оскільки дозвіл на його відшукання та вилучення було надано в ухвалі слідчого судді про обшук. Крім того, на даний час мобільний телефон «iPhone» 15 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 , із номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який був вилучений під час обшуку 17.08.2024 року в рамках кримінального провадження №0000524 від 21.08.2024 року, визнано речовим доказом та щодо нього призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, а тому повернення вказаного у скарзі мобільного телефону, на думку слідчого, є передчасним.

Проаналізувавши доводи учасників процесу, вивчивши матеріали скарги, вважаю за необхідне зазначити наступне.

відділом розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження № 0000524 від 21.08.2024 за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що група осіб з числа жителів Івано-Франківської області, налагодили протиправний механізм отримання, в тому числі шляхом вимагання, грошових коштів від фізичних осіб за вчинення ними впливу на працівників Територіальних сервісних центрів МВС України, що діють на території Івано-Франківської області, за чинення ними дій які входять до кола їх повноважень.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.09.2024 року у справі №344/16838/24 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл дозвіл на проведення обшуку офісного приміщення вхід до якого здійснюється через матові скляні двері білого кольору, що на другому поверсі адміністративного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення: відомостей про огляд, дослідження та реєстрацію транспортних засобів, в тому числі Mercedes-Benz, VIN: НОМЕР_3 (бланків договорів купівлі-продажу, заяв, довіреностей, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, я, тощо), чорнових записів, пристроїв фото, - відео фіксації, електронних носіїв інформації та комп`ютерної техніки (ноутбуки та інші електронні та магнітні носії інформації), мобільних телефонів та сім-карт на яких зберігається інформація про вчинення/готування до вчинення злочину (електронні повідомлення, аудіо-, відео-, фотофайли, документи у друкованому форматі тощо), номерних знаків, що могли використовуватись як знаряддя вчинення злочину, грошових коштів отриманих від незаконної діяльності, в тому числі наступних серій та номерів номіналом 500: ХБ 8278300, АН 6823839, ГЛ 0786456, ЄВ 4952401, ЕЗ 3006265, АЛ 8988270, ЄИ 3425340, ВУ 4613567, АМ 7914132, АИ 2137150, ХВ 9121889, ЄИ 7327828, ХВ 2814774, ЕЗ 3006265, ЄИ 3425340, АН 6823839, ХБ 8278300, АЛ 8988270, ГЛ 0786456, ГА 0117936, АМ 7862969, АА5298979, ФЗ3181951, МА5416703, СЖ 7937586, ЛБ 6792179, ВА3049471, ЗИ2303457, ВД0341633, УЖ 7205874, ЛА 2309587 та по 1000 гривень: АК 7942727, АБ 7719253.

На підставі даної ухвали органом досудового розслідування 17.09.2024 року проведено обшук офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено, зокрема:

мобільний телефон «iPhone» 15 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 , із номером мобільного телефону НОМЕР_2 .

Станом на даний час вищевказане майно ОСОБА_5 не повернуто, в судовому засіданні слідчий пояснив, що підстави для повернення такого відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Підстави та порядок тимчасового вилучення майна врегульовано статтями 167-168 КПК України.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Водночас за змістом ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мас право проводити вимірювання, фотографування, і звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином режим тимчасово вилученого майна поширюється лише на те вилучене в ході обшуку майно, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на проведення обшуку в ухвалі слідчого судді, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Вилучення майна, щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Резолютивною частиною ухвали про надання дозволу на проведення обшуку від 16.09.2024 року у справі №344/16838/24 було надано дозвіл на проведення обшуку офісного приміщення вхід до якого здійснюється через матові скляні двері білого кольору, що на другому поверсі адміністративного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення, зокрема, мобільних телефонів та сім-карт на яких зберігається інформація про вчинення/готування до вчинення злочину (електронні повідомлення, аудіо-, відео-, фотофайли, документи у друкованому форматі тощо).

А тому вилучений в ході обшуку 17.09.2024 року мобільний телефон «iPhone» 15 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_1 , із номером мобільного телефону НОМЕР_2 - не можна вважати тимчасово вилученим майном в розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України, оскільки його на даному етапі досудового розслідування передчасно вважати такими, що не входить у перелік речей та документів щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді від 16.09.2024 року у справі №344/16838/24.

Всі інші викладені у скарзі доводи стосуються суб`єктивного аналізу заявника висновків ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, однак такі доводи не є підставою для висновку про режим вилученого в ході обшуку 17.09.2024 року майна (з приводу якого подано скаргу) як тимчасово вилученого.

За таких обставин, враховуючи всі вищезазначені обставини в сукупності, слідчий суддя на даному етапі не вбачає правових підстав для задоволення скарги, оскільки такі вимоги на сьогодні є передчасними.

На думку слідчого судді, повернення вилученого під час обшуку 17.09.2024 року речей (16.09.2024 року у справі №344/16838/24), з огляду і на факт призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи, не сприятиме досягненню визначених статтею 2 КПК України завдань кримінального провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Таким чином слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вимоги скарги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання слідчого повернути вилучені в ході обшуку речі (зазначені у клопотанні).

Ч.1 ст. 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого під час обшуку майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.10.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1