В И Р О К

Іменем України

02 вересня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження №0000499 від 04 червня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.04.2024 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років на основі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав:

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась.

Згідно Указу Президента України № 271/2024 від 6 травня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3684-ІХ від 08.05.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, будучи достовірно обізнаним про введення воєнного стану на території України, повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у середині травня 2024 року у денний час доби (більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 , прямував за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , де проходячи біля нежилого домоволодіння АДРЕСА_3 побачив, що частина паркана відсутня, у зв`язку з чим наявний вільний доступ до території вказаного домоволодіння. В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння.

Знаходячись в той же день та в той же час на тому ж місці ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, вважаючи, що навколо немає сторонніх осіб, які б могли запобігти доведенню його протиправних дій до кінця, що його дії залишаться непоміченими, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку немає ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, зайшов через частково не загороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 . Після чого через незачинені двері проник до недобудованого нежилого будинку, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного часу викрав металеві будівельні ліса у кількості восьми секцій, вартістю 4320 гривень 00 копійок, які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 4320 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його адвоката ОСОБА_5 за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Остаточне покарання визначити ОСОБА_4 , на підставі ст. 71 КК України з урахуванням вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2024.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами кримінального провадження прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на що потерпілий надав свою згоду.

Угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд пересвідчився в реальності та можливості виконання умов угоди, що відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, в тому числі, потерпілої.

Судом обвинуваченому роз`яснено ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому цілком зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України щодо зазначеного кримінального правопорушення угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за письмової згоди потерпілих може бути укладена.

Узгоджене сторонами в угоді покарання пропонується у межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

За наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження,

доходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

Речовими доказами по справі визнано: металеві будівельні ліса у кількості восьми секцій.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості за письмовою згодою потерпілого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 від 04 червня 2024 року, укладену 12 липня 2024 року між прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироколм законної сили - залишити без змін.

Речовий доказ: металеві будівельні ліса у кількості восьми секцій - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1