Справа № 337/1590/24
Номер провадження 1-кп/337/302/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Запоріжжя кримінальні провадження №0000225 від 01.03.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України,не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судумого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185Кримінального кодексу України-

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2024 року, о 08 год. 55 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 62-Б, шляхом вільного доступу, з робочого столу працівника банківської установи, таємно викрав ноутбук «Lenovo» моделі «ThinkPadL15 Gen 3», у корпусі темно-сірого кольору, вартістю 16290 грн. 96 коп.без урахування ПДВ, який належить АТ КБ «ПриватБанк».

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив АТ КБ «ПриватБанк» матеріальний збиток на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК Українивизнав повністю, пояснив, що 01 березня 2024 року знаходячись у приміщенні АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 62-Б, викрав з робочого столу працівника банку ноутбук «Lenovo» темно-сірого кольору.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, а також дослідження характеризуючого матеріалу відносно ОСОБА_4 .

Таким чином, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доказано повністю зібраними по справі доказами, достовірність та істинність, яких обвинуваченим не заперечується, що дає суду підстави кваліфікувати його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ввчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання передбаченого санкцією статті ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі в межах строку покарання, передбаченого санкцією зазначенної статті .

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, дані про особу винного,який раніше не судимий, має постійне місце проживання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-370, 371, 374,615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази: ноутбук «Lenovo» моделі «ThinkPadL15 Gen 3», у корпусі темно-сірого кольору - переданий на відповідальне зберігання потерпілому -залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1