УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 638/4110/17

провадження № 51-4332 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

перевірила касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 серпня 2024 року і

встановила:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Полтавський апеляційний суд 14 серпня 2024 року скасував виправдувальний вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2022 року стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і призначив новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_4 , не погодившись із таким рішенням апеляційного суду, оскаржив його в касаційному порядку. Посилаючись на істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, скаржниця просить скасувати ухвалу від 14 серпня 2024 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши подану касаційну скаргу захисника та копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) установлюють, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 1 ст. 1 КПК).

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 2 ст. 36). Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).

Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами глави 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює вичерпний перелік судових рішень, що належать до предмету перевірки в порядку касаційної процедури. Конкретне унормування предмету ревізії суду касаційної інстанції є втіленням принципу юридичної визначеності.

За правилами ч. 2 ст. 424 КПК постановлені щодо вироків місцевого суду ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте рішення апеляційного суду, яким було скасовано вирок і призначено новий розгляд у суді першої інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню. А тому, враховуючи наведені положення Конституції України та імперативність приписів ч. 2 ст. 424 КПК, оспорювана ухвала від 14 серпня 2024 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Такий підхід відповідає усталеній практиці Касаційного кримінального суду Верховного Суду (наприклад, ухвали від 4, 17 та 25 квітня 2024 року, справи № 625/423/14-к, № 723/1980/23, № 991/2892/22 відповідно).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 серпня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8