Справа 750/2679/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2913/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 07 лютого 2024 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 07 лютого 2024 року, ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07 квітня 2024 року.

Дане рішення мотивовано тим, що строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст.197 КПК України, стосовно ОСОБА_6 спливає та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, особи обвинуваченого, а також обставини кримінального правопорушення, ступінь тяжкості кримінального правопорушення. Даних про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватись в умовах ізолятору в матеріалах кримінального провадження відсутні. Крім того, не зважаючи на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також, ту обставину, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, у зв`язку із наведеним, місцевим судом не знайдено підстав для можливості задоволення поданого ним клопотання про зміну запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинуваченого указано на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обгрунтування скарги зазначає, що судом належним чином не перевірено обгрунтованість клопотання прокурора, та за відсутності передбачених законом підстав, всупереч вимог діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений вважає, що зазначений прокурором ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, є необгрунтованим, оскільки всі докази у кримінальному провадженні зібрані та перебувають у розпорядженні суду. Крім цього, зазначає, що ризики вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення злочину, в якому він обвинувачується, також є надуманими та не підтверджуються будь-якими доказами. При цьому, зазначив, що має міцні соціальні зв`язки. Також вказав, що був затриманий органом досудового розслідування з численними порушеннями процесуального законодавства і до сьогодні безпідставно утримується під вартою. Просив ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою змінити йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою або встановити відповідний розмір застави.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Так, суд першої інстанції формально перерахував ризики, на які посилався прокурор у клопотанні. При цьому жодних доказів того, що ризики продовжують існувати, прокурор суду не надавав. Таким чином, ризики, на які посилався прокурор і які знайшли своє місце у рішенні місцевого суду, є необгрунтованими та недоведеними. Крім того, в рішенні суду не наведено доводів, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищезазначеним ризикам. Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.19 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про відмову від поданих апеляційних скарги.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 403 КПК України, у зв`язку з відмовою від апеляційних скарг та відсутністю апеляційних скарг від інших учасників судового розгляду, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 07 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - закрити у зв`язку з відмовою від апеляційних скарг.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ

____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4