Справа №694/2667/24
провадження № 1-кс/694/949/24
У Х В А Л А

15.10.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

По підсистемі «Електронний суд» до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 15.07.2024. У вказаній скарзі ОСОБА_2 просить зобов`язати уповноважену особу Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області внести відповідні відомості до ЄРДР за її заявою від 15.07.2024 та розпочати досудове розслідування.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 5 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частинами 1-3 статті 21 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 303 КПК України, на досудовому розслідуванні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

14 жовтня 2024 року слідчим суддею Звенигородського районного суду постановлено ухвалу у справі № 694/2634/24 (провадження 1-кс/694/931/24), якою матеріали аналогічної скарги ОСОБА_2 від 11.10.2024 року на бездіяльність уповноваженої особи Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення згідно заяви від 15.07.2024 року повернуто.

Тобто, скарга заявника на бездіяльність уповноваженої особи Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення згідно заяви від 15.07.2024 року, вже була предметом судового розгляду, яка на час подання цієї скарги в апеляційному порядку заявником не оскаржена.

Нових обставин чи доказів до матеріалів скарги заявником не надано.

Таким чином, скаржник подав повторну скаргу ідентичну вже розглянутій.

Такі дії скаржника мають ознаки зловживання процесуальними правами.

Слідчий суддя зазначає, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс не передбачає повторне (багаторазове) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невнесення відомостей до ЄРДР за тією ж самою або різними по даті подання, але подібними за змістом заявами про одне й те саме кримінальне правопорушення, які вже були предметом судового контролю.

Відповідно до ч.2 статті 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

В разі незгоди з прийнятими рішеннями, які не набрали законної сили, передбачено їх оскарження в апеляційному порядку.

Кримінальний процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання.

Неодноразове подання заявником до слідчого судді декількох аналогічних за змістом скарг містить ознаки зловживання, спрямованого не на захист порушеного права, а на створення підстав для постановлення різних судових рішень в однакових правовідносинах, що очевидно перешкоджає нормальному руху кримінального провадження.

Крім того, згідно даних автоматизованої системи документообігу Д-3 вказаних скарг аналогічного змісту надійшло дев`ять.

Таке зловживання процесуальним правом, без сумніву, не відповідає і принципу верховенства права.

Вищий антикорупційний суд в аналогічному випадку у своїй постанові від 17.12.2021 року по справі № 991/8462/21 зазначив, що «не дивлячись на те, що КПК України не передбачено також положень про заборону зловживання процесуальними правами, проте така заборона є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (аналогічних висновків дійшов Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к). У своїй практиці Конституційний Суд України дотримується такого ж принципу, висновки щодо чого викладені в ухвалі цього Суду від 09 липня 2018 року № 213-1(І)/2018 - повторне звернення до Конституційного Суду України тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги.

Так само і Європейський суд з прав людини, відповідно до ч. 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви. Так, у своїх рішеннях цей суд зазначає, що вважається зловживанням той факт, коли заявник неодноразово подає до суду аналогічні заяві, які він подавав раніше і які вже було визнано неприйнятними.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказав на недопустимість невілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у своїх висновках неодноразово констатував, що, хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права. (пост.ККС ВС від 09.04.2019 у справі № 306/1602/16-к)

Частинами 1, 6 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу

Нормами КПК України не встановлено процесуального механізму реагування на зловживання правом, однак такий механізм закріплено положеннями, що регулюють питання повторно заявлених відводів, згідно яких суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 статті 81 КПК України), що на думку слідчого судді, є релевантним до ситуації правозастосування під час розгляду цієї скарги.

Враховуючи повторне звернення ОСОБА_2 зі скаргою, за наслідками розгляду якої слідчим суддею вже постановлено ухвалу від 14.10.2024, яка не скасована в апеляційному порядку, незазначення інших (нових) обставин та ненадання доказів на їх підтвердження, що свідчить про наявність ознак зловживання процесуальними правами, скарга заявника від 14.10.2024 року підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 21, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1