№ 1-кп/317/222/2024
№ 317/655/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників обвинувачених, адвокатів ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького районного суду Запорізької області в режимі відеоконференції з адвокатом ОСОБА_5 клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0000454 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працевлаштованого, раніше не судимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 296 КК України, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Розівка Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, фізичної особи підприємця, раніше не судимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В моєму провадженні перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурором в судовому засіданні подані окремі клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 діб на раніше визначених умовах.

Кожне з клопотань мотивоване тим, що ризики, які були підставою для застосування запобіжних заходів обвинуваченим збереглись. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину. Вони можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші злочини та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурором констатовано наявність в даному кримінальному провадженні ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання прокурора жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків та не нівелює ризики.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_4 зазначив про те, що ризики, вказані в клопотаннях прокурора, на даний час суттєво зменшились, оскільки були актуальні ще під час досудового слідства, з моменту закінчення якого пройшов значний час. На даний момент зазначені в клопотанні ризики мають форму припущень. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 працюють у сфері пасажирських перевезень і постійно допомагають вивозити людей з територій, наближених до території ведення бойових дій.

Просив суд змінити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід з нічного домашнього арешту на інший, менш обтяжливий для обвинувачених в контексті забезпечення їх можливості займатися волонтерською діяльністю з перевезення людей. Зазначив, що протягом всього часу розгляду справи в суді обвинувачені жодного разу не допускали порушень обов`язків, визначених ухвалами слідчого судді та суду. Заявив, що готовий взяти обвинувачених на поруки.

Адвокат ОСОБА_5 підтримала думку свого колеги.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали своїх захисників.

Вислухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши матеріали письмових клопотань, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого насильницького злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ризик переховування від суду, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором мотивовано тяжкістю інкримінованого їм злочину, яка, в поєднанні з іншими обставинами даного кримінального провадження, може спонукати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 переховуватись від суду. Суд, в цілому, погоджується з думкою прокурора в цій частині і вважає доведеною наявність цього ризику щодо обох обвинувачених.

Суд також погоджується з доводами прокурора щодо наявності в даному кримінальному провадженні ризику незаконного впливу з боку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні. В цьому зв`язку суд констатує, що на даний час потерпілі та свідки судом ще не допитувались, що, враховуючи обов`язковий для суду принцип безпосередності дослідження показань, встановлений статтею 23 КПК України, призводить суд до висновку про обґрунтованість доводів прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності такого ризику, як ризик вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, оскільки як встановлено в ході підготовчого судового засідання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні інших кримінальних правопорушень, про що внесено відомості до ЄРДР. В цьому контексті суд зазначає, що хоча вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень на даний час не доведена, однак факт наявності інших кримінальних проваджень відносно обвинувачених сам по собі підтверджує наявність відповідного ризику вчинення ними інших кримінальних правопорушень, який відповідно до приписів статей 177 та 178 КПК України має враховуватись судом при застосуванні запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи захисника обвинувачених, адвоката ОСОБА_4 щодо того, що вказані у клопотанні прокурора ризики за своєю суттю є припущеннями і не мають бути враховані судом при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 177 КПК України фактично встановлено дві мети застосування запобіжного заходу: забезпечення виконання обвинуваченим або підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, перелік яких наведений в пунктах 1-5 цієї статті.

Аналізуючи зазначені правові норми, суд констатує, що ризик вчинення особою зазначених вище дій фактично має оцінюватись в контексті їх вірогідності з урахуванням конкретних обставин кожного кримінального провадження та особи кожного обвинуваченого або підозрюваного. В разі встановлення підвищеної вірогідності такої поведінки особи, що передбачена в п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик можна вважати таким, що має місце. Тобто - така категорія як «ризик» сама по собі містить критерій вірогідності та, відповідно, може бути лише припущенням. Фактичне вчинення таких дій особою тягне за собою конкретні кримінально-правові наслідки.

Таким чином, суд вважає доведеною наявність зазначених вище ризиків та не може погодитись з доводами захисника в частині їх відсутності або в частині неможливості їх врахування судом.

В той же час, суд не може погодитись з доводами клопотання прокурора щодо наявності ризику перешкоджання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальному провадженню іншим чином, оскільки в клопотанні прокурора не конкретизовано, яким саме чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть перешкоджати кримінальному провадженню, яке перебуває на стадії розгляду в суді.

Таким чином ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні не підтверджений.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною в даному кримінальному провадженні наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказане свідчить про необхідність збереження щодо обох обвинувачених такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжні заходи.

Оцінюючи можливість застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, суд враховує наступне.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, визначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей.

З матеріалів справи вбачається, що обидва обвинувачені офіційно працевлаштовані на підприємствах, які займаються пасажирськими перевезеннями та, за твердженням самих обвинувачених та їх захисників займаються волонтерською діяльністю - вивезенням людей з територій, поблизу яких йдуть бойові дії.

Крім того, суд враховує, що фактично застосований на даний час до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту забезпечує їх обов`язок знаходитись вдома в період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин кожного дня на період дії ухвали суду.

Протягом всього часу застосування цього запобіжного заходу (з 04 квітня 2024 року) до суду не надходило жодних заяв або звернень щодо порушення обвинуваченими умов запобіжного заходу: обвинувачені з`являлись вчасно до кожного судового засідання, будь-яких відомостей щодо можливого спілкування з потерпілими та свідками до суду не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в разі застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, ступінь запобігання встановленим в даному провадженні ризикам суттєво не зміниться.

При цьому суд враховує, що на даний час на території міста Запоріжжя та Запорізької області діє комендантська година, що саме по собі позбавляє обвинувачених можливості покидати місце свого мешкання у нічний час без наявності відповідного дозволу. В той же час, зміна запобіжного заходу на особисте зобов`язання дасть обвинуваченим можливість займатись волонтерською діяльністю не порушуючи умови запобіжного заходу, застосованого до них.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим змінити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

При цьому суд вважає необхідним залишити для обвинувачених обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні, які зазначені в обвинувальному акті та в додатках до нього, та інші обов`язки, необхідні для забезпечення кримінального провадження.

Носіння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 електронного засобу контролю суд, в даному випадку, вважає недоцільним.

Також суд роз`яснює обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що в разі невиконання ними покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 194-196, 201 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; з`являтися до суду за першим викликом і у призначений час; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні, які зазначені в обвинувальному акті та в додатках до нього.

Зазначені обов`язки діють до 20 жовтня 2024 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 що в разі невиконання ними покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захиснику та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1