Справа № 274/9213/24
Провадження № 1-кп/0274/915/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження (№ за ЄРДР 0000430 від 17.10.2024) про обвинувачення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бровки-Другі Андрушівського району Житомирської області, є громадянином України, військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , учасником бойових дій, здобув середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

у першій декаді травня 2022 року у невстановлений органом дізнання день та час у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , виник умисел на підроблення посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, достовірно знаючи про порядок отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами, який визначений «Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, діючи всупереч зазначеному вище нормативно-правового акту, розуміючи, що посвідчення водія є офіційним документом, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою подальшого використання, перебуваючи у вищевказаному місці у невстановлений день та час, за допомогою знакодрукуючого пристрою з термосублімаційним способом нанесення зображення та термодруку невідомої марки, роздрукував бланк посвідчення водія із своєю фотокарткою і анкетними даними та присвоїв шляхом друку серійний номер НОМЕР_2 , а також дату видачі посвідчення 05.05.2022, орган, що видав - ТСЦ 8044, категорії транспортних засобів, якими дозволено керування - «В» та ОСОБА_4 , тим самим вчинивши підроблення посвідчення водія, з метою подальшого використання та створення видимості наявності у нього права керування транспортними засобами відповідної категорії.

В подальшому ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою безпідставного отримання права керувати транспортними засобами зберігав та використовував завідомо підроблене посвідчення водія НОМЕР_2 .

17.10.2024, приблизно 00 год. 50 хв. ОСОБА_3 , керуючи військовим автомобілем марки «Mitsubishi М 200», д.н.з. НОМЕР_3 , зупинений працівниками СРПП Бердичівського РВП ГУНП по АДРЕСА_3 з приводу порушення комендантської години, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ « Про правовий режим воєнного стану».

17.10.2024, приблизно 00 год. 53 хв., діючи з метою реалізації свого злочинного умислу на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія НОМЕР_2 виданого на його ім`я « ОСОБА_3 », з власною фотокарткою, на вимогу працівників поліції, достеменно знаючи, що даний документ підроблений, пред`явив останнім вказане водійське посвідчення, яке не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу, таким чином використавши його.

Кримінальна відповідальність за кримінальні проступки, у вчиненні яких ОСОБА_3 визнається винним, передбачена:

ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою його використання,

та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акту долучена письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використанні завідомо підробленого документу.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальними проступками.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, сторона обвинувачення не встановила.

Обвинувачений є особою молодого віку, військовослужбовем, учасником бойових дій, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку від громадян не надходило, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, до виконання службових обов`язків ставиться відповідально, завдання виконує вчасно та якісно, дисциплінований. На обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що буде справедливим та достатнім обрати ОСОБА_3 найменш суворий вид покарання з санкцій статей закону про кримінальну відповідальність, за якими він визнається винуватим, у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкціями ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України. На думку суду призначене покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, його майновому стану, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Покарання за цим вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити відповідно до правил, передбачених ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не подано.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи його поведінку на досудовому розслідуванні, відсутність клопотань із цього приводу та призначене покарання, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 302, 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 06 коп. за проведення судової експертизи.

Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили, а саме: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий 05.05.2022 ТСЦ 80444 на ім`я ОСОБА_3 , яке відповідно до постанови дізнавача від 25.10.2024 передане на зберігання до спеціального приміщення зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1