справа № 208/9987/24
№ провадження 1-кп/208/595/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001165 від 11.09.2024 і угоду про визнання винуватості від 19.09.2024 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту від 19.09.2024 року у кримінальному провадженні № 0001165 від 11.09.2024 встановлено, що 02.08.2024 приблизно о 16.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на площі Соборній, а саме на зупинці громадського транспорту, трамваю № 1, неподалік прохідної ПРАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, 18-Б. Перебуваючи за вказаною адресою, а саме на узбіччі проїзної частини, побачив мобільний телефон марки «РОСО», синього кольору, належний ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_4 , виник умисел, спрямований на таємне із корисливого мотиву, викрадання зазначеного мобільного телефону.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці, в зазначений час, упевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, тобто усвідомлюючи таємний характер свого діяння, куруючись корисливим мотивом та корисливою метою, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, діючи умисно, в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (з подальшими змінами), таємно викрав мобільний телефон марки «РОСО» С65 Blue, ємністю ROM 256 GB, RAM 8 GB, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , вартість якого становить 5799 гривень 23 копійки.

З метою доведення свого протиправного умислу до кінця, утримуючи вказаний мобільний телефон при собі, ОСОБА_4 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 , майнової шкоди на суму 5799 гривень 23 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

19.09.2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробовуванням, на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок, вказав що від потерпілої ОСОБА_6 отримано письмову згоду на укладання цієї угоди.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст.394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими. Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого зазначає, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1,3 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України за наявністю письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст.474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про доведеність у судовому засіданні що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та з врахуванням особи винного, який раніше не судимий, його щире каяття, а також беззастережне визнання своєї винуватості (п.1 ч.1 ст.66 КК України), беручи до уваги інтереси суспільства, і відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , враховуючи що скарг на останнього за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості.

Питання щодо судових витрат слідує вирішувати в порядку, передбаченому ст.124 КПК України,

Питання щодо речових доказів слідує вирішувати в поряду, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.09.2024 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави:

- 378 (триста сімдесят вісім) грн. 64 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи за №3212 від 11.09.2024 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.09.2024 року на мобільний телефон марки: «РОСО» С65 Blue, ємністю ROM 256 GB, RAM 8 GB, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Речові докази:

- мобільний телефон марки «РОСО» С65 Blue, ємністю ROM 256 GB, RAM 8 GB, ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , повернутий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у неї.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Повний текст вироку проголошено 22.10.2024 р. о 16:40 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1