Справа № 206/5440/24
Провадження № 1-кс/206/1084/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000263 внесеного 07 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000263 внесеного 07 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в період часу з 03 квітня 2022 року по 29 квітня 2022 року, невстановлені особи незаконно заволоділи його транспортним засобом марки Mitsubishi модель L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , синього кольору, який знаходився біля під`їзду АДРЕСА_1 .

Допитаний в ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 показав, що з 24 лютого 2022 року проходив військову службу у НОМЕР_3 ТрО ЗСУ міста Лисичанська Луганської області та був відряджений до 79 ДШБ, де базувався у АДРЕСА_2 . З метою виконання бойових завдань він використовував свій власний транспортний засіб Mitsubishi модель L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , синього кольору. 03 квітня 2022 року він на вказаному автомобілі поїхав виконувати бойове завдання у районі дитячої обласної лікарні, розташованої на околиці міста Лисичанська Луганської області, де потрапив під ворожій обстріл, отримавши поранення він поїхав на автомобілі до центра міста ОСОБА_6 , де зупинився біля 1 (першого) під`їзду будинку АДРЕСА_3 . На місці перебували товариші по службі, які відвезли його до військового госпіталю. Автомобіль, на якому він приїхав, залишився на місці, ключі були у середині або біля нього, точно не пам`ятає. Далі його перевезли до міста Хмельницький, де він проходив лікування. У подальшому у спілкуванні з побратимом ОСОБА_7 , йому стало відомо, що його автомобіль забрало командування 79 ДШБ, однак йому ніхто не телефонував, та подальша його доля йому не відома. Знайти контакти з командуванням 79 бригади він не зміг.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 транспортний засіб Mitsubishi модель L200, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номером шасі НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 .

Згідно до інформації ТСЦ МВС №1452 від 12.09.2024 за № 31/27/14-1452 встановлено, що транспортний засіб Mitsubishi модель L200, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номером шасі MMBJRKB408D081159:

- 08 листопада 2016 року зареєстровано на ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ;

- 28 липня 2023 року перереєстровано у ТСЦ 1242 на ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , з видачею номерних знаків НОМЕР_5 ;

- 23 грудня 2023 року перереєстровано у ТСЦ 3245 ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , з видачею номерних знаків DI1095IA, і станом на 12 вересня 2024 року знаходиться на обліку.

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий зазначає, що наразі існують підстави для накладення арешту на майно шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, а саме на транспортний засіб Mitsubishi моделі L200, номер шасі НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_6 , який зареєстровано на ОСОБА_10 , оскільки останній є речовим доказом та має доказове значення, а відносно нього існують ризики його можливого приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження, тому необхідно накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити його з наведених у клопотанні підстав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що транспортний засіб, відносно якого розглядається клопотання про арешт майна, а саме Mitsubishi моделі L200, номер шасі НОМЕР_2 , перебував в його власності, він його використовував для виконання завдань та вивозу людей з зони бойових дій доки одного разу не потрапили під обстріл, через що він отримав поранення і його було евакуйовано, а потім відразу госпіталізовано. Пробувши місяць у лікарні він звернувся до командира щоб забрати транспортний засіб, однак йому повідомили про те, що транспортний засіб згорів. Однак, через деякий час його знайомий повідомив про те, що його транспортний засіб насправді не згорів, після чого він звернувся до поліції, де йому вже повідомили про те, що транспортний засіб кілька разів було перепродано. Також пояснив, що має оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який надав для огляду.

На підставі положень ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без ОСОБА_10 з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи доводи слідчого, заслухавши покази свідка ОСОБА_8 , дослідивши письмові матеріали клопотання та врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку про задоволення клопотання з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000263 від 07 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 України.

ГСЦ МВС за вих. №31/27540-26639-2024 від 13 вересня 2024 року надано реєстраційні картки ТЗ відносно транспортного засобу Mitsubishi моделі НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_2 з яких вбачається, що востаннє вказаний транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі електронного договору купівлі-продажу №3245/2023/4207083 від 20 грудня 2023 року.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 від 14 лютого 2024 року транспортний засіб Mitsubishi моделі L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , синього кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 від 15 лютого 2024 року транспортний засіб Mitsubishi моделі L200, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , синього кольору, оголошено у розшук.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 від 08 жовтня 2024 року уточнено дані щодо транспортного засобу який оголошено у розшук, а саме вважати правильним, що у розшуку перебуває транспортний засіб Mitsubishi моделі L200, державний номерний знак НОМЕР_8 , номер шасі НОМЕР_2 , синього кольору.

Згідно з ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно із ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11, 12 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи викладене, слідчий суддя погоджується з твердженням слідчого про те, що транспортний засіб Mitsubishi моделі L200, номер шасі НОМЕР_2 , з державним номерним знаком НОМЕР_6 , який зареєстровано на ОСОБА_10 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та наразі існують наведені у клопотанні ризики, а тому з метою збереження речових доказів дійсно є необхідність у накладенні арешту на вказане майно у вигляді заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 223, 234, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000263 внесеного 07 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно у вигляд заборони на відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом Mitsubishi моделі L200, номер шасі НОМЕР_2 , який 23 грудня 2023 року, зареєстровано на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_6 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1