Справа № 946/5077/24
Провадження № 1-кс/946/1616/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

дізнавача - ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 29.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просив скасувати постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 29.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 14.06.2024 року ОСОБА_3 отримав постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 29.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Вважає зазначену постанову незаконну, оскільки під час досудового розслідування дізнавачем не було проведено в повному обсязі допит між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Під час проведення зазначеного допиту, скаржником робились зауваження щодо його проведення та жодного питання, а ні ОСОБА_5 , а ні ОСОБА_6 скаржник задати не зміг, у зв`язку із чим, скаржником було заявлено клопотання про проведення повторного спільного допиту між ним та зазначеними особами, проте вказане клопотання було залишено без уваги.

Так, 14.01.2022 року за вх.. № 52/38 т.в.о. начальника відділу дізнання ГУНП в Одеській області було надано вказівки начальнику СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, серед яких було зазначено про необхідність проведення наступних слідчих дій:

- провести спільний одночасний допит між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з метою встановлення протиріч між їх показами;

- провести одночасний допит між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з метою встановлення протиріч між їх показами;

- направити запит до Ізмаїльського РЕМ щодо реєстрації відповідей наданих на адресу ОСОБА_3 за його зверненнями.

Проте, жодної із зазначених вказівок дізнавачем виконано не було, що привело до прийняття незаконної постанови про закриття кримінального провадження по зазначеній справі.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 в повному обсязі вимоги поданої скарги підтримав, просив її задовольнити та зазначив, що начальник ІРЕМ ОСОБА_5 безпідставно зазначав про необхідність розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідності сторін при вирішенні питання про підключення квартири до електропостачання, крім цього зазначав про необхідність укладення трьохстороннього акту. Вказані перешкоди у підключенні до електропостачання були пов`язані з відмовою у передачі 250 доларів США на покупку підстанції.

Дізнавач СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги щодо скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, мотивуючи тим, що обставини що підтверджують наявність складу кримінального правопорушення не встановлено.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення скаржника та дізнавача, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги та наявність підстав для скасування оскарженої постанови про закриття кримінального провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у рішенні слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Положення статті 2 КПК України визначають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.7 ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 284 КПК України).

Положенням п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається із оскарженої постанови, вона була прийнята відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування дізнавачем в постанові зазначено, що 19.07.2019 між ОСОБА_3 та ТОВ «Спецелектро Ізмаїл» укладено Договір купівлі-продажу та Договір про надання послуг щодо закупки та установки лічильника потрібної модифікації до кв. АДРЕСА_1 . При підготовці документів необхідних для укладання індивідуального Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії між ОСОБА_3 та ПАТ «Одесаобленерго» за підписом голови правління ОСББ «Проспект 2015» ОСОБА_8 було отримано та подано до Ізмаїльського РЕМа «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційно-відповідальності сторін». 02.07.2019 ОСОБА_8 звертається з письмовою заявою до начальника Ізмальського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» щодо помилково виданих 9-ти вище зазначених Актів, у тому числі на кв. АДРЕСА_1 інвестором будівництва якого є ОСОБА_3

11.12.2019, 15.01.2020, 11.03.2023 було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який надав покази, що 19.07.2019 між ним та ТОВ «Спецелектро Ізмаїл» укладено Договір купівлі-продажу та Договір про надання послуг щодо закупки та установки лічильника потрібної модифікації до кв. АДРЕСА_1 . При підготовці документів необхідних для укладання індивідуального Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії між ОСОБА_3 та ПАТ «Одесаобленерго» за підписом голови правління ОСББ «Проспект 2015» ОСОБА_8 було отримано та подано до Ізмаїльського РЕМа «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін». Але 02.07.2019 ОСОБА_8 звертається з письмовою заявою до начальника Ізмаїльського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» щодо помилково виданих 9-ти вище зазначених Актів, у тому числі на кв. АДРЕСА_1 , інвестором будівництва якої є ОСОБА_3 . Надалі ОСОБА_5 дає розпорядження своєму заступнику ОСОБА_6 під приводом укладання 3-сторонього Акту розмежування відповідальності, не укладати тимчасового індивідуального Договору між ОСОБА_3 та ПАТ «Одесаобленерго» на постачання електроенергії. Причину відмови в укладанні зазначеного договору, вважає зговір між посадовими особами Ізмаїльського РЕМ, головою ОСББ «Проспект 2015» та ОСОБА_9 , з метою незаконного отримання від ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (законним представником є ОСОБА_15 ) грошових коштів у розмірі 250 доларів США, на закупівлю трансформаторної підстанції, яка фактично, відповідно до інвестиційного договору, є спільною власністю інвесторів будівництва багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 та членів ОСББ «Проспект 2015».

21.05.2020 року було допитано як свідка ОСОБА_16 та в якості свідка ОСОБА_5 , які дали покази, що ОСОБА_3 було відмовлено в заключені прямого договору на поставку електроенергії, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не надав повний пакет документів, а саме не надав копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт нерухомості.

Відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 (зі змінами) відповідно до вимог п.2.1.8 необхідно надати такий перелік документів: заяву про укладення відповідного договору; копію паспорту; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера платника податків; копія документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт нерухомості; копія документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору.

Постановою Одеського Апеляційного суду від 13.06.2023р. по справі № 500/504/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 , ТОВ "Горлан", ОСОБА_17 , треті особи: Ізмаїльська міська рада, ОСОБА_18 , про визнання права власності на квартиру і нежилі приміщення, витребування майна та припинення права власності було апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 задоволено частково, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2021р. в частині визнання права власності на майнові права скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на майнові права на квартиру АДРЕСА_1 залишено без задоволення.

Під час досудового розслідування не вдалося встановити розмір завданої шкоди, що виключає у свою чергу наявність об`єктивної сторони злочину, так як ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (законним представником є ОСОБА_15 ), не здавались грошові кошти на виконання рішень загальних зборів співвласниками будинку АДРЕСА_2 .

Обставин, що підтверджують наявність складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, не виявлено.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні дізнавачем в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку тим обставинам, на які вказував у свій заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 від 31.10.2019 року та поясненням наданим в подальшому ОСОБА_3 в ході допиту в якості свідка, а саме, що головою ОСББ «Проспект 2015» ОСОБА_8 спочатку було подано до Ізмаїльського РЕМа «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін». Але 02.07.2019 ОСОБА_8 звертається з письмовою заявою до начальника Ізмаїльського РЕМ щодо помилково виданих 9-ти вище зазначених Актів, у тому числі на кв. АДРЕСА_1 , інвестором будівництва якої є ОСОБА_3 , що згідно з показів наданих начальником Ізмаїльського РЕМ ОСОБА_5 було підставою не підключення 9-ти квартир до електропостачання. В подальшому після звернення до керівництва АТ «Одесаобленерго» решта квартир була підключена до електропостачання, крім кв. АДРЕСА_1 .

Також, дізнавачем не було надано будь-якої оцінки обставинам, на які вказував у своїй заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 від 31.10.2019 року та поясненням наданим в подальшому ОСОБА_3 в ході допиту в якості свідка, що умовою для підключення до електропостачання було передання 250 доларів США голові ОСББ «Проспект 2015» ОСОБА_8 за придбання трансформаторної підстанції, що також підтверджувала в ході допиту в якості свідка ОСОБА_15 .

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не є вмотивованою, в ній відсутня повна та вичерпна оцінка доказів.

Тобто в основу оскарженої постанови покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, але ж відсутні вичерпні посилання на докази для прийняття такої постанови, дізнавачем не надано оцінку зібраним доказам та не вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження.

З урахуванням вказаного можна зробити висновок, що дізнавачем в оскарженій постанові не надана належна повна оцінка зібраним доказам та не доведено, що органами досудового розслідування вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставини кримінального провадження та для досягнення цілей кримінального провадження.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення у цьому кримінальному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником. Не проведення дізнавачем певних слідчих дій унеможливило встановлення, поза розумним сумнівом, сукупності неспростованих презумпцій щодо обставин цієї справи, а відтак, унеможливило встановлення істини у ній.

Слідчим суддею встановлена наявність фактів, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Тому беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, слідчий суддя вважає, що висновки та процесуальне рішення дізнавача є передчасними.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 29.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та скасовує постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 29.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 29.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України -задовольнити.

Постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 29.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002302 від 06.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 липня 2024р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1