Номер провадження: 11-кп/819/364/24 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/9843/23 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9843/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0001141 від 08.06.2023 за апеляційною скаргою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2024, якою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комуна Голопристанського району Херсонської області, громадянина України, такого, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , останнє відоме за матеріалами справи місце фактичного мешкання за адресою АДРЕСА_2 , неодруженого, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Херсона, громадянки України, такої, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , останнє відоме за матеріалами справи місце фактичного мешкання за адресою АДРЕСА_2 , незаміжньої, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зі слів має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає окремо від неї, згідно наявних у суду на час розгляду вказаного клопотання даних має на утриманні новонароджену дитину, перебуваючи при цьому в умовах СІЗО,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

продовжено строк тримання під вартою до 19.07.2024 включно.

в с т а н о в и в:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001141 від 08.06.2023, щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2024 задоволено клопотання прокурора та обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 19.07.2024 включно.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали на нього апеляційну скаргу, в якій просять оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати щодо них більш м`який запобіжний захід.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність оскаржуваної ухвали, ухвалення її з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, апелянти зазначають про те, що ухвала винесена упередженим судом, який не звернув уваги на те, що справа сфабрикована.

Також указують на те, що ризики вчинення спроб переховуватися від органів слідства та суду, а також продовжувати аналогічні злочини нічим не підтверджені.

Вважають, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою носить формальний характер та шаблонність, що вказує на упередженість та необ`єктивність суду.

Тривалий період розгляду справи в суді пов`язаний в першу чергу з порушенням норм процесуального права прокурором та судом. Таким чином, прокуратура та суд умисно порушують їх права та не виконують вимоги законодавства України та Європейську конвенцію.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом надіслання повідомлень.

Клопотань про відкладення розгляду справи та про обов`язкову участь обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в апеляційному розгляді від них до апеляційного суду не надходило, а тому їхня участь не є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, позицію захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу обвинувачених, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Положеннями ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не завершений, свідки не допитані, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

В клопотанні про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прокурор зазначає про обґрунтованість висунутого їм обвинувачення, існування ризиків, визначених на досудовому розслідування, а саме можливого переховування обвинувачених від суду та продовження ними злочинної діяльності, які не зменшилися та не припинили існувати, та неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою

щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд виходив із того, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштована, стосовно якої в провадженні суду перебуває не одне кримінальне провадження за вчинення зокрема умисних злочинів проти власності, а також ОСОБА_7 , який також не має офіційного заробітку, стосовно якого в провадженні суду перебуває не одне кримінальне провадження за вчинення зокрема умисних злочинів проти власності, та які в даному провадженні обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин, за вчинення яких можливе покарання до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Ці факти встановлені попередніми ухвалами суду при обранні та продовженні заходів забезпечення у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Проте, дані ризики на сьогодні не зменшилися і не припинили існувати, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час судового розгляду.

В межах вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вирішується питання про доведеність або недоведеність вини особи в обсязі висунутого обвинувачення, не перевіряються докази, що підтверджують або спростовують винуватість особи, не надається оцінка доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, що є предметом перевірки під час судового розгляду справи у суді першої інстанції та вирішується судом при ухваленні відповідного судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті. Тому доводи апелянтів з цього приводу є неприйнятними.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 має бути продовжений з метою унеможливлення їхнього переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою щодо них.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини також свідчать про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та неможливість застосування щодо них іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Саме продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно до оскаржуваної ухвали суду, в ній зазначені ризики, які існують на час розгляду відповідного клопотання прокурора, які не зменшилися та не припинили існувати.

З огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у разі визнання їх винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у якому вони обвинувачуються, сукупність відомостей про їхні особи, продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є необхідним для запобігання ризикам переховування обвинувачених від суду та продовження ними злочинної діяльності, що в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим для запобігання настання зазначених ризиків.

Під час вивчення матеріалів провадження будь-яких фактів порушення конституційних прав обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на свободу та особисту недоторканість, колегією суддів не встановлено.

А тому доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора є неспроможними та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , апеляційним судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2024 про продовження строку тримання під вартою щодо них до 19.07.2024 включно -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4