Справа № 646/9491/24
№ провадження 1-в/646/341/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

В С Т А Н О В И В:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

В обґрунтування подання зазначає, що 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)» відбуває покарання ОСОБА_4 , початок строку 14.03.2024, кінець строку 14.03.2027. Так, ОСОБА_4 засуджений 02.08.2022 Київським районним судом м. Полтави за ст.ст. 185 ч. 4, за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. Вироком Полтавського апеляційного суду від 14.03.2024 вирок Київського районного суду м. Полтави від 02.08.2022 скасовано в частині призначеного покарання, засуджено за ч. 4 ст.185, ст. 69 КК України; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 69; ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» не заперечував.

Засуджений ОСОБА_4 просив розглянути подання за його відсутності, вимоги подання підтримав.

Представник ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути подання за його відсутності, вимоги подання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Щодо зворотної дії змін до статей 185, 190, 191 КК внаслідок набрання чинності Законом № 3886-IX Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 року по справі № 278/1566/21 зазначила наступне: «Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2022 рік з 01 січня 2022 року по 01 грудня 2022 року складав 1240,50 грн. Тобто, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,5 х 2 =2481 грн.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.08.2022 ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 185 ч. 4, за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. Вироком Полтавського апеляційного суду від 14.03.2024 вирок Київського районного суду м. Полтави від 02.08.2022 скасовано в частині призначеного покарання, засуджено за ч. 4 ст.185, ст. 69 КК України; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 69; ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Так, ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК за вчинення кримінального правопорушення 30.05.2022, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану на суму 1716,67 грн, а також за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення 20.06.2022, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану на загальну суму викраденого 569,94 (299,00 грн, 202,94 грн, 68 грн).

Отже, вартість викраденого майна на час вчинення діянь за епізодами 30.05.2022 та 20.06.2022 за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.08.2022, який змінено в частині призначеного покарання вироком Полтавського апеляційного суду від 14.03.2024, не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то до цього діяння має застосовуватися положення ст. 5 КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом також враховано, що відповідно до судової практики у справах про злочини проти власності крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК Українита додатково заст.162 КК Українитакі дії кваліфікувати не потрібно. Якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за статтею 162 КК України.

Так, згідно з вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.08.2022, який змінено в частині призначеного покарання вироком Полтавського апеляційного суду від 14.03.2024, дії ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК України) та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану (ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України).

Під час виконання вироку суду відносно ОСОБА_4 набули чинності зміни до законодавства України, що вплинули на розмір матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку.

Однак, на стадії виконання вироку суд не може вирішити питання щодо наявності підстав вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст.162 КК України, тобто фактично перекваліфікувати його дії, адже прийняття такого рішення можливе лише відповідно до ч.3ст.337 КПК України виключно під час судового провадження, а його постановлення в порядку ст.ст.537,539 КПК України не передбачено (п.13 ч.1ст.537 КПК України дає право суду під час виконання вироку вирішувати лише питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання на підставі ч.2 і ч.3ст.74 КК України).

Таким чином, оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , усунуто, засуджений підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.07.2022, який змінено в частині призначеного покарання вироком Полтавського апеляційного суду від 14.03.2024, у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Таким чином, подання ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.07.2022, який змінено в частині призначеного покарання вироком Полтавського апеляційного суду від 14.03.2024 ч. 4 ст.185, ст. 69 КК України; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 69; ч. 1 ст. 70 КК України за епізодами 30.05.2022 та 20.06.2022, у виді позбавлення волі строком 3 роки у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Cуддя ОСОБА_1