Справа № 296/9456/24
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі матеріали клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стара Котельня, Андрушівського району Житомирської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений точно досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 19.12.2023, у ОСОБА_6 , виник умисел, направлений на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин, наркотичних засобів і прекурсорів, у порушення вимог Законів України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 зі змінами та доповненнями, «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 08.07.1995 зі змінами та доповненнями.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 вступила у попередню змову із ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , маючи на меті вчиняти дії пов`язані з незаконним виробництвом, зберіганням, перевезенням та пересиланням наркотичних засобів з метою збуту.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи намір на здійснення злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним виробництвом, зберіганням, перевезенням та пересиланням з метою збуту та збуту наркотичних засобів, діючи всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», у достовірно невстановлений час та у невстановлених в ході досудового розслідування місцях поблизу с. Стара Котельня, Житомирського району, Житомирської області, зривали частини рослин конопель, які переносили до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , висушували та подрібнювали частини рослин конопель, таким чином виробляли наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.

У невстановленому в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 16 год. 15 хв. 19.12.2023, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , передала останньому частину виробленого наркотичного засобу, обіг якого обмежений - канабіс з метою його збуту.

Так, 10.10.2024 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено висушені частини рослин із зовнішніми ознаками рослин конопель, подрібнену рослинну масу, які є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою не менше 4,2 грама, який ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , незаконно виробила та зберігала з метою збуту.

Частину незаконно виробленого наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , у невстановлений час незаконно переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав з метою збуту.

Так, 10.10.2024 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено подрібнену рослинну масу, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою не менше 0,715 грама, який ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , незаконно виробив, переніс та зберігав з метою збуту.

10.10.2024 у відповідності до вимог ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч.2 ст.307 КК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В цей же день, у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 УКПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий вказує, що метою застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 було вилучено приблизно 20 кг наркотичного засобу. Наразі проводиться експертиза. Також наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись та здійснювати вплив на свідків. Разом з тим, на думку прокурора можливо застосувати щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_6 одружена, однак проживає окремо від чоловіка та має на утриманні 2 малолітніх дітей. Відносно ризику впливу на інших учасників кримінального провадження, на думку адвоката, домашній арешт забезпечить належне виконання ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_6 повідомила, що вагітна та перебуває на першому триместрі (докази відсутні).

Заслухавши прокурора, захисника, підозрювану, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується доказами долученими до матеріалів клопотання.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує на можливість підозрюваної ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При встановленні наявності ризику того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Однак, слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони обвинувачення, з яких вбачається, що ОСОБА_6 усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Слідчим в клопотанні, а прокурором в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_6 може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрювана може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб, що підтверджує ризик визначений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 4 ч 1 ст. 177 КПК України, ані слідчим в клопотанні, ані прокурором в судовому засіданні не обгрунтовано.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, яка є уродженкою с. Стара Котельня, Андрушівського району Житомирської області, громадянкою України, має на утриманні двох дітей, офіційно працевлаштована, вагітна (зі слів підозрюваної), раніше не судима, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

На переконання слідчого судді прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначені вище обставини, на думку слідчого судді наявні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає особі підозрюваної, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останньою процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 09.12.2024, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою проживання: АДРЕСА_1 ;

2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади, зокрема до управління Державної міграційної служби України або до органу досудового розслідування, свій паспорт для виїзду закордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Визначити строк дії обов`язків з моменту оголошення ухвали до 09.12.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1