ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2673/24 Справа № 180/718/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю обвинувачених ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційні скарги захисниці ОСОБА_10 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , у інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , подані на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 19 липня 2024 року про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, строком на 60 днів, тобто до 16 вересня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень,

встановила:

В провадженні Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000085 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_12 , за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_8 , будучи керівником організованої групи осіб разом з виконавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , упродовж січня 2023 - вересня 2023 років, здійснювали дії направлені на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та здійснювали безпосередній збут наркотичних засобів та психотропних речовин у місті Марганець.

Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Умисні дії ОСОБА_11 кваліфіковано за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час судового засідання ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 19 липня 2024 року продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, строком на 60 днів, тобто до 16 вересня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

Суд, задовольняючи клопотання прокурора, посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про наявність підстав та доцільність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , наявності вищезазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважав за можливе визначити відносно кожного окремо заставу у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

У разі внесення застави на обвинувачених покладені наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він/вона зареєстрований(на), проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 оскаржили його в апеляційному порядку.

Захисник ОСОБА_9 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить про скасування ухвали Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 19 липня 2024 року та постановлення нової ухвали, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції повно та всебічно не було досліджено всі обставини справи, зокрема не досліджено заперечення, надані стороною захисту до судового розгляду даного клопотання.

Звертає увагу, що суддею не було надано оцінки відсутності у клопотанні сторони обвинувачення про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу будь-яких обставин, які могли б характеризувати участь ОСОБА_6 , як учасника злочинної організації, відсутність також відомостей щодо вчинення саме ОСОБА_6 протиправних дій в складі саме злочинної організації. На переконання захисника дані обставини вказують на необґрунтованість підозри за ч.3 ст.307 КК України, що судом також не взято до уваги.

Сторона захисту зазначає про відсутність обґрунтувань щодо неможливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Звертає увагу також на особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання за місцем реєстрації в місті Марганець, проходив службу в рядах ЗСУ та приймав активну участь в АТО. А також, зазначає про значне погіршення стан обвинуваченого ОСОБА_6 під час його перебування під вартою, зокрема у останнього почала прогресувати хвороба псоріаз.

Крім того, захисник стверджує, що ОСОБА_6 не є особою, яка схильна до скоєння кримінального правопорушення, що підтверджується відсутністю судимостей у останнього раніше.

Щодо ризику можливого впливу на свідків, сторона захисту спростовує його наявність тим, що матеріали справи не містять справжніх персональних даних свідків, а експерти виклали свої висновки, що долучені до матеріалів справи. Натомість, матеріали справи не містять відомостей про здійснення обвинуваченим ОСОБА_6 спроб здійснення впливу на свідків або експертів у межах даного кримінального провадження.

Окремо зазначає про відсутність у зазначеному кримінальному провадженні суспільного інтересу.

Захисник ОСОБА_9 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, яка за змістом є аналогічною до апеляційної скарги поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до змісту якої просить про скасування ухвали Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 19 липня 2024 року та постановлення нової ухвали, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги також зазначає, що судом першої інстанції повно та всебічно не було досліджено всі обставини справи, зокрема не досліджено заперечення, надані стороною захисту до судового розгляду даного клопотання.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спростовує обставинами, викладеними у апеляційній скарзі поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Окремо звертає увагу на особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання за місцем реєстрації у місті Марганець, позитивно характеризується за місцем проживання, був офіційно працевлаштованим до травня 2023 року, раніше не судимий та не притягувався навіть до адміністративної відповідальності , у 2014 році проходив службу в рядах ЗСУ та приймав активну участь в АТО, де під час бойового завдання отримав поранення руки.

Захисниця ОСОБА_10 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить про скасування ухвали Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 19 липня 2024 року та постановлення нової ухвали, якою застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та знизити розмір застави до мінімального.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги також зазначає, що на даний час відсутні та не доведені ризики, на які вказав суд в оскаржуваній ухвалі.

Зазначає, що всі обвинувачені, як і сам ОСОБА_8 перебувають на підконтрольній органам влади України території, де правоохоронні органи належним чином виконують свої обов`язки. ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з огляду на що підстав вважати, що він може переховуватись від суду немає.

Вказує, що свідки, які вже були допитані слідчим, знаходяться за межами населеного пункту, де зареєстрований ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вплив на таких осіб зі сторони обвинуваченого ОСОБА_8 є неможливим.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 постійно проживає разом зі своєю цивільною дружиною та її дитиною у місті Марганець, має стійкі соціальні зв`язки, а в його оточені є особи, які можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку. Крім того, ОСОБА_8 має у власності житло, належним чином визначену реєстрацію свого місця проживання, стабільний офіційний дохід у АТ «Марганецький ГЗК».

Зазначає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_8 розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є непомірним для останнього.

Під час апеляційного розгляду справи:

- обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи поданої апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_6 у повному обсязі та просили про її задоволення, не заперечували проти задоволення апеляційних скарг інших захисників, поданих у інтересах ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ;

- обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи поданої апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_11 у повному обсязі та просили про її задоволення, не заперечували проти задоволення апеляційних скарг інших захисників, поданих у інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ;

- обвинувачений ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги захисниці ОСОБА_10 у повному обсязі та просив про її задоволення, не заперечував проти задоволення апеляційних скарг інших захисників, поданих у інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ;

- прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до зали судових засідань не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисників про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати та з`ясував всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними ризики, для запобігання яким продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 під вартою, є доцільним з огляду на наступне.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості переховування обвинувачених від суду, можливого здійснення впливу на свідків в межах цього ж кримінального провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна), ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 (санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна) КК України, а тому, розуміючи можливе застосування тяжкого покарання, у разі визнання останніх винуватими у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, обвинувачені можуть переховуватися від суду.

При цьому, апеляційний суд враховує, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Як додаткову обставину в підтвердження продовження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні воєнного стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, на застосуванні якого наполягають захисники.

Крім того, доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу обвинувачених на свідків у даному кримінальному провадженні. В разі здійснення на них впливу з боку будь-кого з обвинувачених останні можуть змінити свої покази, чим ввести суд в оману та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд наголошує, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що судовий розгляд справи триває, свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 можуть здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, доведено продовження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачені не мають постійного доходу та матеріалами справи не встановлено наявність у них міцних соціальних зв`язків.

Щодо доводів апеляційних скарг захисників в частині можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 апеляційний суд звертає увагу, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачені без будь-яких перешкод зможуть вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків у межах даного кримінального провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Колегією суддів не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту такі відомості доведені не були.

Колегія суддів вважає, що на даному етапі кримінального провадження обвинувачення обґрунтоване достатньою мірою для продовження строку раніше обраного запобіжного заходу щодо кожного з обвинувачений у даному кримінальному провадженні.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застави, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження таких запобіжних заходів, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про осіб обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення у зв`язку з чим доводи апеляційних скарг захисників в цій частині спростовуються змістом самої ухвали, а тому є неприйнятними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 19 липня 2024 року про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, строком на 60 днів, тобто до 16 вересня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень - залишити без змін, а апеляційні скарги захисниці ОСОБА_10 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , у інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4