Справа № 144/1002/24
Провадження № 1-кп/144/91/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 06.06.2024, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка, Теплицького району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого трактористом ТОВ «Теплик - Агро», пенсіонера, з професійно технічною освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», являючись військовозобов`язаним, будучи визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, що підтверджується довідкою військово лікарської комісії № 110/1270 від 12.10.2023, на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 підлягав призову на військову службу за мобілізацією.

05.03.2024 у встановленому законом порядку ОСОБА_5 повідомлений про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини, що підтверджується розпискою про отримання повістки, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації без поважних на те причин умисно не прибув об 11 годині 00 хвилин 22.04.2024 до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних сил України під час мобілізації, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, надав суду показання, які за своїм змістом відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам кримінального правопорушення та підтвердив, що будучи обізнаним про свій обов`язок з`явитися 22.04.2024 до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зробив цього без поважних причин, про що шкодує.

ОСОБА_5 у вчиненому розкаявся та висловив бажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо несення військової служби в умовах воєнного стану в країні, з урахуванням стану його здоров`я та наявної спеціальності, просив суд суворо його не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними та логічними, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції.

Встановлені судом обставини вчинення злочину також підтверджуються дослідженим у судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, зокрема: повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 60 КПК України, листом доведення положень КК України ОСОБА_5 , копією військового квитка ОСОБА_5 № НОМЕР_1 від 03.01.1994, карткою соціально психологічного вивчення військовослужбовця, копією довідки військово лікарської комісії № 110/1270 від 12.10.2023, відповідно до якої ОСОБА_5 придатний до військової служби, копіями актів фіксування неприбуття військовозобов`язаного ОСОБА_5 по повістці від 22.04.2024, копією витягу із наказу № 274 від 22.04.2024 про призов та відправку військовозобов`язаних під час проведення мобілізації, зокрема, ОСОБА_5 , копією поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані третім ІНФОРМАЦІЯ_4 і відправлені у складі команди НОМЕР_2 , обліковою карткою до військового квитка військовозобов`язаного ОСОБА_5 , повісткою на ім`я ОСОБА_5 з його особистим підписом (розписки № 15/0503), копією наказу № 103 від 02.06.2021 "Про призначення голови позаштатної постійно діючої військово - лікарської комісії", копією наказу № 111 від 20.09.2023 "Про створення військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 ", копією наказу № 3 від 04.01.2024 "Про внесення змін у додатку до наказу начальника Гайсинської районної військової адміністрації від 20.12.2023 № 98 "Про створення позаштатних військово - лікарських комісій Гайсинського району у 2024 році". Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими та такими, що у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Надані захисником обвинуваченого документи, а саме: копія довідки ТОВ "Теплик Агро" № 2 від 04.09.2024 про місце роботи ОСОБА_5 , довідка виконавчого комітету Соболівської сільської ради про склад сім`ї № 868 від 26.08.2024 обвинуваченого, копія характеристики ОСОБА_5 , видана виконавчим комітетом Соболівської сільської ради № 685 від 26.08.2024, копія акту обстеження стану здоров`я призовника ОСОБА_5 № 490, копія акту дослідження стану здоров`я ОСОБА_5 № 292, копія акту дослідження стану здоров`я ОСОБА_5 № 273, копії висновків лікарів № № 436, 705, 706, 707 від 01.06.2022 (оригінали яких оглянуто судом) та копії довідок військово лікарських комісій № 14/596, 21/858 (оригіналів яких для огляду суду не надано), на думку суду, не впливають на правильність кваліфікації діяння, не спростовують наявність складу злочину та вини обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 336 КК України, натомість враховані судом при обранні міри покарання, як характеризуючі особу обвинуваченого дані.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловив думку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та запропонував обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням окремих письмових доказів і документів, які характеризують особу ОСОБА_5 , а також матеріалів, що стосуються процесуальних витрат і речових доказів, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений підтримав думку прокурора щодо запропонованого порядку дослідження доказів.

Зважаючи на те, що фактичні обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав їх встановленими у судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням окремих письмових документів матеріалів, в тому числі документів, які характеризують особу ОСОБА_5 , та стосуються речових доказів.

При цьому, суд переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено про позбавлення права на оскарження в апеляційному порядку визнаних ними фактичних обставини справи.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши надані прокурором та захисником письмові документи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує його умисні дії за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд також керується положеннями статей 65 67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином у сфері забезпечення призову та мобілізації, дані про особу обвинуваченого, в тому числі стан його здоров`я та майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, одружений, має двох неповнолітніх дітей віком 15 і 17 років, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, у лікаря - психіатра на обліку не перебуває, характеризується позитивно.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого, зважаючи на визнання ним своєї вини та висловлений у судовому засіданні намір виконати свій військовий обов`язок по захисту Батьківщини.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Водночас судом враховано висновок досудової доповіді Гайсинського районного сектору № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 14.08.2024, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки ОСОБА_5 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення останнього є можливим без ізоляції від суспільства.

Враховуючи сукупність усіх обставин і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання останнього, позицію прокурора, зважаючи на безальтернативний характер санкції статті щодо виду покарання, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

На переконання суду, саме таке покарання є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Враховуючи ситуацію, яка наразі склалася у країні повномасштабне вторгнення держави агресора на територію України та конституційний обов`язок кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений ОСОБА_5 в умовах воєнного стану умисний нетяжкий злочин представляє підвищену суспільну небезпеку, що могло призвести до підриву військової дисципліни, розлагодження дій, спрямованих на захист суверенітету держави, тому суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, про що просила його захисник, оскільки на переконання суду, визначення іспитового строку на підставі ст. 75 КК України не забезпечить у повній мірі такої важливої мети покарання, як запобігання вчиненню аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами, всупереч вимогам статей 50, 65 КК України.

Цивільний позов до обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Даних про процесуальні витрати матеріали кримінального провадження не містять.

Питання стосовно речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у межах даного кримінального провадження не обирався та підстав для цього до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65 - 67, 336 КК України, ст. ст. ч. 3 ст. 349, 368 - 371, 373-374, 394 - 395, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання з метою приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оригінал документу про ознайомлення військовозобов`язаного ОСОБА_5 із кримінальною відповідальністю за ухилення від призову за мобілізацією; оригінал облікової картки до військового квитка військовозобов`язаного ОСОБА_5 ; оригінал повістки на ім`я ОСОБА_5 із його особистим підписом (розписки № 15/0503), які приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження (справа № 144/1002/24);

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду в іншій частині може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя