13 листопада 2024 року Провадження №1в-932/294/24
Справа № 233/2012/21
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2024 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро подання Відділу №9 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про затримання та направлення до місця відбування покарання у виді обмеження волі за вироком суду у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка, Донецької області, без постійного місця мешкання та реєстрації, засуджений:

-27.09.2023 Касаційним кримінальним судом в складі Верховного суду за ч.2 ст.389 КК України до 1 року обмеження волі, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло подання Відділу №9 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про затримання та направлення до місця відбування покарання у виді обмеження волі за вироком суду у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, засудженого ОСОБА_3 .

Згідно подання уповноваженого органу з питань пробації від 23.10.2024, ОСОБА_3 вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2021 засуджений за ч.2 ст.389, ч.4 ст.70 КК України до 2 років обмеження волі, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.04.2023 вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2021 скасовано в частині призначеного покарання, та остаточно призначено покарання за ч.2 ст.389, ст.71 КК України у виді 1 року 8 місяців обмеження волі, постановою Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду від 27.09.2023 вирок Дніпровського апеляційного суду від 05.04.2023 змінено в частині призначеного покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 1 року обмеження волі.

20.03.2024 уповноваженим органом з питань пробації отримана ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.03.2024 про роз`яснення виконання вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2021 відповідно до постанови Касаційного кримінального суду в складі Верховного суду від 27.09.2023.

Засуджений ОСОБА_3 не з`явився до органу пробації для вручення припису та ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання.

Для встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_3 були направлені запити до Міністерства оборони України у відповідності до яких встановлено, що ОСОБА_3 19.12.2023 був призваний на військову службу за мобілізацією та проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , з 01.05.2024 зарахований в списки ВЧ НОМЕР_2 .

Згідно повідомлення ВЧ НОМЕР_2 від 02.10.2024 ОСОБА_3 з 24.08.2024 вважається таким, що самовільно залишив військову частину

Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не встановлено.

17.10.2024 направлено матерiали до ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для оголошення засудженого ОСОБА_3 в розшук.

У судове засідання учасники не з`явилися, про день, час та місце розгляду подання повідомлені, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути подання у їх відсутність.

Вивчивши матеріали, суд вважає необхідним подання Відділу №9 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про затримання та направлення до місця відбування покарання у виді обмеження волі за вироком суду у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, засудженого ОСОБА_4 , залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, ОСОБА_3 вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2021, був засуджений за ч.2 ст.389, ч.4 ст.70 КК України до 2 років обмеження волі, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.04.2023 вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.09.2021 скасовано в частині призначеного покарання, та остаточно призначено покарання за ч.2 ст.389, ст.71 КК України у виді 1 року 8 місяців обмеження волі, постановою Касаційним кримінальним судом в складі Верховного суду від 27.09.2023 вирок Дніпровського апеляційного суду від 05.04.2023 змінено в частині призначеного покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Процедура направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання врегульована ст.57 КВК України, діючою Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженою наказом ДДУпВП МВС України 19.12.2003 року N 270/1560 (далі - Інструкція), які передбачають можливість самостійного прямування засудженого до обмеження волі за рахунок держави до місця відбування покарання після одержання припису про виїзд, направлення засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання судом у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Частиною 4 ст.57 КВК України передбачено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Статтею 87 КВК України передбачений порядок направлення засудженого до місця відбування покарання шляхом переміщення засудженого під вартою.

Відповідно пункту 2.17 розділу 5 Інструкції направлення засуджених осіб до місця відбування покарання, в порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі, здійснюється органами внутрішніх справ за постановою суду.

Вирішуючи питання про доцільність затримання засудженого та направлення його до місць відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, суд враховує наявність підстав і умов, зазначених у ст.57 КВК України, у їх сукупності.

Згідно п.9 ч.2 Розділу ХІ «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.01.2019 № 272/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2019 за № 120/33091, у разі не прибуття засудженого до місця відбування покарання та уразі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Якщо після здійснення зазначених заходів місцезнаходження засудженого не встановлено, уповноважений орган з питань пробації надсилає до територіального органу Національної поліції України за місцем розташування уповноваженого органу з питань пробації клопотання про розшук для оголошення його в розшук та клопотання до суду для вирішення питання щодо направлення засудженої особи до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений до обмеження волі направляється до виправного центру в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

У судовому засіданні було встановлено, що місцезнаходження засудженого ОСОБА_3 невідоме, а до подання Відділу №9 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про затримання та направлення до місця відбування покарання у виді обмеження волі за вироком суду у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, засудженого ОСОБА_3 не додано жодних матеріалів, якими обґрунтовуються та підтверджуються зазначені в поданні обставини, зокрема, не надано підтверджуючих документів, які б свідчили про умисне ухилення засудженого ОСОБА_3 від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин, не додано до матеріалів справи підтвердження направлення вказаних викликів засудженому ОСОБА_3 , що вказує на те, що ОСОБА_3 може бути необізнаним в необхідності з`явлення до уповноваженого органу пробації.

Крім того, доказів направлення до територіального органу Національної поліції України подання про розшук засудженого ОСОБА_3 , як того вимагає чинне законодавство України, матеріали подання не містять.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали подання не містять відомостей того, чи були здійснені працівником уповноваженого органу з питань пробації необхідні дії, передбачені Кримінально-виконавчим кодексом України та вищевказаним Наказом Міністерства юстиції України 29.01.2019 № 272/5, що повинні бути виконані до моменту звернення до суду із поданням про направлення засудженого до місць відбування покарання, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні даного подання, що не позбавляє повторному зверненню до суду у випадку наявності для цього підстав.

Крім того, суд звертає увагу, що затримання особи, яка ухиляєтся від виконання вироку суду, не входить в компетенцію суду.

Керуючись ст.57 КВК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Відділу №9 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання про затримання та направлення до місця відбування покарання у виді обмеження волі за вироком суду у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, засудженого ОСОБА_3 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя

Бабушкінського районного суду

м.Дніпропетровська ОСОБА_1