Справа №932/8766/24
Номер провадження №1-кс/932/3131/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого від 21.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000592 від 06.10.2023,-

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга в якій заявник просив слідчого суддю:

-поновити строк на оскарження постанови;

-скасувати постанову дізнавача СВ ВП№7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 21.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000592 від 06.10.2023, за ч.1 ст. 125 КК України;

- направити матеріали кримінального провадження №0000592 до ВП№7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

В обґрунтуванні заявлених вимог скаржник зазначає, що із постановою дізнавача не згоден, оскільки не було всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи, не надано оцінки показанням потерпілого, не допитано свідків, не надано оцінки відеозапису на якому вбачається як потерпілому наносять тілесні ушкодження, а тому вважає, що постанова не є вмотивованою.

Заявник у судове засідання не з`явився, адвокат до суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутності та відсутності потерпілого, на задоволенні скарги наполягав.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Розглянувши скаргу, дослідивши надані до скарги додатки, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП№7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000592 від 06.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою дізнавача СВ ВП№7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 21 листопада 2023 року закрито кримінальне провадження, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Водночас вказаний висновок вважаю передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.91КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Під час розгляду скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, з`ясовується питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч.1 ст.283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Аналіз зазначених норм КПК в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Постанова про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Слідчий в постанові аргументує закриття кримінального провадження тим, що під час досудового розслідування не вдалося встановити камер відеоспостереження на місці вчинення правопорушення, також не вдалось встановити особу яка нанесла тілесні ушкодження, свідків та очевидців даного правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що слідчим в постанові зроблено посилання на те, що в ході досудового розслідування не виявилось можливим отримати будь які докази, однак на підтвердження такого висновку слідчий не навів, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, оскільки в постанові не зазначено жодної слідчої дії враховуючи те, що провадження тривало менше двох місяців.

Постанова суперечить ч.2 ст.9 КПК України та не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також слідчим не дотримано, а прокурором не вжито всіх необхідних заходів для організації належного розслідування і встановлення істини по справі.

Враховуючи вищевикладене постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Водночас скаржником зазначено, що дана постанова не була вручена або надіслана поштою і про її існування ОСОБА_4 не знав до теперішнього часу, дізнавачем цього факту не спростовувалась.

У відповідності до другого речення ч.1 ст.304 КПК України якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Відтак, строк на оскарження постанови не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу заявника задовільнити.

Скасувати постанову дізнавача СВ ВП№7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 21 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження №0000592 від 06.10.2023, за ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1