№ 1-кс/756/2572/24
У Х В А Л А

іменем України

04 грудня 2024 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києваклопотання слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003594, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

14 листопада 2024 року до Оболонського районного суду м. Києва поштовим зв`язком надійшло клопотання слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003594, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 12.11.2024, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , за допомогою предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предмета зовні схожого на пістолет, грубо порушив громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Слідча зазначає на те, що 13.11.2024, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 було проведено обшук, під час якого було вилучено: чоловічу камуфляжну куртку, яку поміщено до картонної коробки коричневого кольору, предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, а також мобільний телефон марки «РОССО», моделі «С65», з сім картами № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , ІМЕІ /1/ - НОМЕР_4 , ІМЕІ / НОМЕР_5 , який поміщено до спец пакету WAR 014677.

Вилучене майно постановою від 13.11.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003594.

Поданим клопотанням слідча, з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, просить накласти арешт на речові докази, які були вилучені під час проведення обшуку, а саме на: чоловічу камуфляжну куртку, яку поміщено до картонної коробки коричневого кольору, предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, а також мобільний телефон марки «РОССО», моделі «С65», з сім картами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ІМЕІ-1 НОМЕР_4 , ІМЕІ-2 НОМЕР_6 , який поміщено до спец пакету WAR 014677.

Прокурор, слідча та власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

Разом з цим, 03.12.2024 слідча ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_5 подали до суду заяви, про розгляд клопотання у їх відсутність, клопотання підтримують та просять задовольнити.

Ураховуючи неявку слідчої, прокурора та власника майна, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами та матеріалами, які було подано через канцелярію суду.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідча та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2024, було задоволено клопотання слідчої та надано дозвіл слідчому СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 на проведення обшуку 13.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , де фактичного проживає ОСОБА_5 .

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із приписів ч. 7 ст. 236 КПК України убачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що у ході проведення обшуку, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено майно, яке є тимчасово вилученим.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 13.11.2023, вилучене під час обшуку, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України,майно, -визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003594 від 13.11.2024.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

З урахуванням того, що слідчою та прокурором своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що майно вилучене під час обшуку 13.11.2024, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003594 від 13.11.2024, слідчий суддя, з метою забезпечення збереження речових доказів, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що слідча та прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернулися з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003594, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 13.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: чоловічу камуфляжну куртку, яку поміщено до картонної коробки коричневого кольору, предмет ззовні схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, а також мобільний телефон марки «РОССО», моделі «С65», з сім картами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , ІМЕІ-1 НОМЕР_4 , ІМЕІ-2 НОМЕР_6 , який поміщено до спец пакету WAR 014677, у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1