Справа № 333/7182/24
Провадження № 1-кс/333/2340/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , захисника підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчої відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001168 від 07 серпня 2024, та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичного мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

22.08.2024 року слідча відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із даним клопотанням, яке обґрунтоване наступним.

Згідно чинного законодавства України, в умовах воєнного стану через повномасштабну війну з Російською федерацією встановлено ряд обмежень, щодо перетину державного кордону громадянами України чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Порядок перетину державного кордону України даною категорією осіб визначають Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Правила перетинання державного кордону громадянами України», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Згідно абз. 1 п. 2? «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право: особи з інвалідністю за наявності посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

При невставлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи обізнаним про наявність вищевказаних обмежень, керуючись прагненням до наживи, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років через державний кордон України, шляхом виготовлення офіційних документів, які містять завідомо неправдиві відомості та надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України, з метою незаконного збагачення.

Суть злочинної діяльності полягала в наступному:

- підшукування осіб з числа громадян України чоловічої статі призовного віку, які виявили бажання незаконно перетнути державний кордон України;

- виготовлення документів, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження військово-медичної комісії, за результатом якої визначається непридатність до проходження військової служби та виключення з військового обліку вказаних громадян України призовного віку;

- організація передання вказаних документів, що містять завідомо неправдиві відомості, громадянам України призовного віку, які планували незаконно перетнути державний кордон України, шляхом їх передання з рук в руки;

- отримання від зазначених осіб грошових коштів за виготовлення документів, які містять завідомо неправдиві відомості для безперешкодного перетину державного кордону України.

Злочинні дії невстановлених досудовим розслідуванням осіб полягали у виготовленні документів, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження військово-лікарської комісії, встановленого комісією діагнозу та рішення щодо непридатності до проходження військової служби та виключенням з військового обліку вказаних громадян України призовного віку, прискорення строків виготовлення документів, подальшої передачі зазначених документів ОСОБА_5 , та отримання грошових коштів за виготовлення вказаних документів, що містять завідомо неправдиві відомості.

Так, на початку серпня 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений однак не пізніше 05.08.2024 ОСОБА_5 , здійснюючи свою злочинну діяльність, діючи з корисних мотивів, через свого знайомого ОСОБА_7 підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити незаконний перетин державного кордону України.

06.08.2024 приблизно о 17.00 год ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно розробленого злочинного плану, з корисливих мотивів, при особистій зустрічі з ОСОБА_8 біля ТЦ «Варус» за адресою м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, повідомив ОСОБА_8 умови отримання документів, які нададуть право йому безперешкодно перетинати державний кордон України, та вартість такої послуги, яка становила 6500 доларів США, на що ОСОБА_9 погодився.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, діючи з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб, 18 серпня 2024 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , біля зупинки громадського транспорту, відбулася особиста зустріч ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 порадив ОСОБА_9 оформити документи щодо зняття з військового обліку, при цьому пояснив, що ОСОБА_9 необхідно надати грошові кошти в сумі 3000 доларів США як передоплату за виготовлення таких документів, які нададуть право перетину державного кордону, ще 2000 доларів США після фактичного отримання документів. Зменшення вартості пояснив тим, що ОСОБА_9 віком до 20 років.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно розробленого злочинного плану, 20 серпня 2024 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , біля автомобіля VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_8 необхідні особисті документи для їх подальшого використання під час виготовлення обіцяних документів, що надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України дані, а саме: копія паспорта громадянина України копія витягу з додатку «Резерв+», копія картки платника податків, копія довідки про прийняття на облік до призовної дільниці та копія довідки з медичного закладу «Прозріння» на ім`я ОСОБА_8 , та грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, після чого повинен був у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час передати вищезазначені особисті данні та частину грошових коштів невстановленим досудовим розслідуванням службовим особам з метою виготовлення довідки військово-лікарської комісії про непридатність до проходження військової служби, виключення з військового обліку, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тому що був затриманий працівниками поліції одразу після одержання грошових коштів. Таким чином встановлена наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: незакінчений замах на сприяння переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці але не пізніше серпня 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прийняв рішення про вчинення кримінального правопорушення (злочину), пов`язаного з одержанням неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. Разом з тим, не маючи прямого контакту з такими особами, для виконання злочинного умислу вступив у злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які мали відповідні знайомства серед членів військово-лікарських комісій м. Запоріжжя.

Так, відповідно до розробленого плану ОСОБА_5 повинен був підшукувати осіб, з числа громадян України призовного віку, які бажали бути зняті з військового обліку, та безпосередньо отримувати від них неправомірну вигоду, яку передавати невстановленим особам для передачі членам ВЛК, за прийняття рішення щодо визнання осіб непридатними до військової служби та подальшого зняття з військового обліку.

Невстановлені досудовим розслідуванням особи повинні були передавати неправомірну вигоду особам з числа ВЛК, та отримувати від таких осіб документи щодо проходження ВЛК, з прийнятим рішенням про непридатність до військової служби.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місце з метою реалізації свого злочинного умислу, вступив у змову з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами,уповноваженими на виконання функцій держави, а саме: службовими особами однієї з військово-лікарських комісій м. Запоріжжя, котрі за неправомірну вигоду, мали б реальну змогу виготовити документи, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження комісії, діагноз, наявність у громадянина підстав для визнання непридатним до військової служби та зняття з військового обліку, які б могли бути підставою для безперешкодного перетину Державного кордону України.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб, уповноважених на виконання функцій держави, ОСОБА_5 , розуміючи законодавчу процедуру проходження ВЛК, порядок визначення особи непридатним до військової служби, підшукав особу з числа громадян України призовного віку, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання здійснити незаконний перетин державного кордону України.

В подальшому, 06.08.2024 приблизно о 17.00 год. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно розробленого злочинного плану, з корисливих мотивів, при особистій зустрічі з ОСОБА_8 біля ТЦ «Варус» за адресою м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, повідомив ОСОБА_8 умови отримання документів, які нададуть право йому безперешкодно перетинати державний кордон України, та вартість такої послуги, яка становила 6 500 доларів США, на що ОСОБА_9 погодився.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на членів військово-лікарської комісії, діючи з корисливих мотивів, за попередньої змовою групою осіб, 18 серпня 2024 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , біля зупинки громадського транспорту, при особистій зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 порадив ОСОБА_9 оформити документи щодо зняття з військового обліку, при цьому пояснив, що ОСОБА_9 необхідно надати грошові кошти в сумі 3000 доларів США як передоплату за виготовлення таких документів, які нададуть право перетину державного кордону, ще 2000 доларів США після фактичного отримання документів. Зменшення вартості пояснив тим, що ОСОБА_9 віком до 20 років.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи згідно розробленого злочинного плану, 20 серпня 2024 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , біля автомобіля VOLKSWAGEN, моделі TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_8 необхідні особисті документи для їх подальшого використання під час виготовлення обіцяних документів, що надають право громадянам України безперешкодно перетинати державний кордон України дані, а саме: копія паспорта громадянина України копія витягу з додатку «Резерв+», копія картки платника податків, копія довідки про прийняття на облік до призовної дільниці та копія довідки з медичного закладу «Прозріння» на ім`я ОСОБА_8 , та грошові кошти у розмірі 3000 доларів США у якості неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на осіб з числа членів військово-лікарської комісії, щодо визнання непридатним ОСОБА_8 до військової служби та зняття з військового обліку.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США за прийняття рішення членами однієї з ВЛК м. Запоріжжя про визнання непридатним до військової служби ОСОБА_8 .

Таким чином, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме у одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, скоєне за попередньою змовою групою осіб.

У скоєнні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні цих кримінальних правопорушень підтверджуються у повній мірі зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів, з метою ухилення від покарання; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останнього з метою зміни показів; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має стійких соціальних зв`язків, офіційного місця працевлаштування не має, що дає нам підстави припускати те, що заробітком грошових коштів для існування є вчинення кримінальних правопорушень. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання у повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених в клопотанні. Розмір застави просили встановити не менше 95-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував відносно даного клопотання, вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зможе запобігти заявленому слідчим ризику.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив відмовити у задоволені клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з огляду на наступне. Жодний із заявлених слідчим ризиків не існує, оскільки у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від суду, оскільки попередня поведінка ОСОБА_5 говорить про інше; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підозрюваний не може, оскільки під час обшуку всі докази стороною обвинувачення вже були зібрані та долучено до матеріалів справи. Ризик незаконно впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_5 обвинувачується, підозрюваний також не збирається, і протилежному немає жодних доказів. Вагомих доказів на підтвердження пред`явленої підозри не має. Кваліфікацій інкримінованого правопорушення зокрема як незакінчений замах на злочин, в подальшому може вплинути на кінцевий розгляд справи, обрання покарання та на підставі сукупних фактів та обставин строк покарання може бути знижено до 5 років, тому передчасне обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є порушенням прав ОСОБА_5 . Останній має проблеми зі здоров`ям з самого дитинства, та має встановлений діагноз: хронічний епітимпано-антральний гнійний середній отит; змішана кондуктивна та нейросенсорна приглухуватість, двобічна з рекомендаціями контрольного огляду через 3-4 місяці. Підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні дружину та малолітню дитину, має неофіційні тимчасові підробітки, які забезпечують родину, винаймає квартиру для родини. Має вищу освіту, раніше не судимий.

Вислухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 по цьому кримінальному провадженню запобіжний захід у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом поліції №4 ГУНП в Запорізькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0001168 від 07 серпня 2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, скоєних при вищезазначених обставин.

20.08.2024 р. о 22-42 год., в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_5 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

21 серпня 2024 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

Підозрюваному ОСОБА_5 22.08.2024 р. о 12-57 год. вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

В іншому своєму рішенні Суд наголосив (справа "Чеботарь проти Молдови" від 13.02.2008 р.), що "для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст.5 п.1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само не обов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання. При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою або затримання особи".

Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих слідчим матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, слідчим надано копії: повідомлення про кримінальне правопорушення, допиту свідка, потерпілого; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколів огляду предметів, протоколу обшуку, витяг з ЄРДР; повідомлення про підозру, інші матеріли кримінального провадження.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. На думку слідчого судді, слідчим надані вагомі докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих злочинів: .

В межах цього кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочинів, за які законодавством передбачено покарання: за ч. 3 ст. 332 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; за ч 2 ст. 369-2 КК України штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року (п. 36) ЄСПЛ вказав, «…Суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, пункти 80-81, рішення від 26 липня 2001 року)…».

Відповідно до пункту 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96, «…Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування або повторного вчинення злочинів. Суд визнає, що з огляду на серйозність обвинувачень, висунутих проти заявника, органи влади мали підстави вважати, що існування такого ризику було встановлено із самого початку. Однак, Суд неодноразово наголошував, що тяжкість обвинувачень сама по собі не може бути виправданням тривалих періодів запобіжного ув`язнення..».

Підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, має вищу освіту. При цьому підозрюваний офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не мешкає. Згідно довідки ОСББ, він винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому договір оренди слідчому судді не надавався.

З урахуванням тяжкості можливого покарання за інкриміновані злочини, їх суть та конкретні обставини за версією органу досудового розслідування, слідча суддя погоджується, що існує ризик, передбачений ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення можливого тяжкого покарання за інкриміновані злочини, використовуючи вищевказані зв`язки та схеми перетину кордону, може виїхати за межі України та переховуватися від слідства та суду. На думку слідчого судді, з урахуванням особи підозрюваного, вищевказані соціальні зв`язки підозрюваного не є стримуючим фактором, який знівелює чи зменшить вищевказаний ризик, передбачений ст. 177 КПК України.

Також з урахуванням конкретних обставин інкримінованих злочинів, особи підозрюваного та його свідомого ігнорування суспільної небезпечності та можливих наслідків для суспільства від цих злочинів, тяжкості можливого покарання за інкриміновані злочини, обізнаності підозрюваного щодо контактних даних потерпілого, стадії кримінального провадження, слідча суддя погоджується зі слідчим щодо існування ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого з метою зміни показів на користь підозрюваного.

Заявлені слідчим ризики, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, знищити, сховати або повторити докази, слідча суддя вважає не обґрунтованими.

Сторона захисту вважає, що заявлені органом досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, може бути забезпечені іншим більш м`яким запобіжним заходом, в тому числі домашнім арештом.

З урахуванням особи підозрюваного, тяжкості покарання за інкриміновані злочини, передбаченого законодавством, слідча суддя приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 за зареєстрованим місцем проживання не мешкає. Обставина найму підозрюваний квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та строку дії договору найму цього житла належними доказами стороною захисту не підтверджена. Відомостей, що власник житла не заперечує відносно перебування підозрюваного за цією адресою під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням його умов щодо постійної перевірки працівниками поліції дотримання підозрюваним запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

З огляду на вищенаведене та з врахуванням особи підозрюваного, характеру інкримінованих йому злочинів, слідча суддя виснує, що наразі більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відомостей про те, що будь-які особи, які заслуговують на довіру, виявили бажання особисто поручитись за виконання підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в судовому засіданні не встановлено.

В матеріалах справи відсутні відомості, що внаслідок стану здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Слідча суддя, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, їх конкретні обставини, характер та суспільну небезпечність, особу підозрюваного, наявність вагомих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку, що заявлений слідчим запобіжний захід зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикаи та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та його майновий стан, тяжкість інкримінованих злочинів, слідча суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, в межах визначених ст. 182 КПК України, - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням положень ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік» складає 242240,00 грн. грн. Підстав для застосування розміру застави понад встановлені межі ст. 182 КПК України, слідча суддя не вбачає.

Також слідча суддя вважає за необхідне, у разі внесення вищевказаного розміру застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді та суду, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, суд, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196,309 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчої відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001168 від 07 серпня 2024, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 369-2 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 20.08.2024 р. з 22-42 год.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н., одночасно з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 копійок).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена у будь-який момент в строк до 18.10.2024 р., як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, , Банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205, Призначення платежу: вид платежу (застава, вартість частки майна тощо); П.І.Б. особи, за яку вноситься застава; номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 60 днів, до 18.10.2024 р., передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, слідчого судді та суду, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, суд, в проваджені яких перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Виконання ухвали доручити ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала діє до 18.10.2024 р. включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1