Справа № 216/6374/24
Провадження № 1-кс/216/1947/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

11 вересня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0001941 від 09.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

09.09.2024, до Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, від анонімного джерела надійшло повідомлення про те, що біля будинку АДРЕСА_1 , знаходиться чоловік який одягнений в червону куртку та коричневу кепку, який пропонує робити закладки та при собі має наркотичні засоби.

Відомості за вказаним фактом зареєстровано до ЄРДР №0001941 від 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Виїздом на місце події затримано гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло-Заводське Апостолівського району Дніпропетровської області, який повідомив про те, що у нього при собі дійсно є наркотичний засіб метадон, який він мав розкласти по різним місцям для подальшого збуту стороннім особам, за що, мав отримати грошову винагороду.

Під час особистого обшуку, у ОСОБА_4 вилучено: 10 пакетиків із речовинами білого кольору, які вилучено та упаковано до спеціального пакету № WAR0093408; 1 пакетик із речовиною білого кольору, який вилучено та упаковано до спеціального пакету WAR0093407; мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ НОМЕР_1 із СІМ карткою НОМЕР_2 , який вилучено та упаковано до спеціального пакету № WAR0093406 ; мобільний телефон КСІАОМІ із частково пошкодженим екраном (у зв`язку із чим встановити ідентифікаційні ознаки на місці події не представилося можливим), який вилучено та упаковано до спеціального пакету № PSP2136804.

Затриманий ОСОБА_4 , під час допиту за участю захисника дав показання, відповідно до яких, мобільний телефон «Нокіа» належить йому та він користується ним особисто, а мобільний телефон «КСІАОМІ», він підібрав 09.09.2024 та зі слів особи, яка запропонувала йому роботу з розкладання закладок із наркотичними речовинами, він мав використовувати для здійснення фотознімків із місцями де він сховав наркотичні засоби.

Відповідно до викладеного, мобільний телефон «КСІАОМІ», вважається майном третьої особи та до суду з клопотанням про арешт майна третьої особи, звертається прокурор.

Вилучені під час особистого огляду вищевказані речі мають суттєве значення в доказуванні у кримінальному провадженні № 0001941 від 09.09.2024 року.

Зазначені речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існує реальна загроза їх зникнення або пошкодження та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим прокурор звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт майна за його відсутності, не заперечує щодо його задоволення.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що викладені в клопотанні обставини підтверджуються доданими до нього прокурором документами, а саме:

1.Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001941 від 09.09.2024 року;

2.рапортом про надходження заяви про підозрілу особу до Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області;

3. рапортом працівників патрульної поліції;

4.протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 09.09.2024;

5.постановою про визнання доказів від 09.09.2024 року;

6.висновком експерта № СЕ-19/104-24/36529-НЗПРАП.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з наведеними прокурором підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно, а саме - мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ НОМЕР_1 із СІМ карткою НОМЕР_2 , який вилучено та упаковано до спеціального пакету № WAR0093406; мобільний телефон КСІАОМІ із частково пошкодженим екраном (у зв`язку із чим встановити ідентифікаційні ознаки на місці події не представилося можливим), який вилучено та упаковано до спеціального пакету № PSP2136804, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому слідчим суддею враховуються вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною другою ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно висновку судової експертизи № СЕ-19/104-24/36529-НЗПРАП від 10 вересня 2024 року надана на експертизу речовина містить наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежений. Маса метадону (фенадону) становить 0,0046 г.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160, 166, 170, 174 цього Кодексу.

Однак, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Враховуючи, що згідно висновку судової експертизи надана на експертизу речовина містить наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно, саме в даній частині, є безпідставним та немотивованим, у зв`язку з чим, в цій частині в його задоволенні слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п.2 ч.1ст.169 КПК України, оскільки майно, на яке просить прокурор накласти арешт не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є частково обґрунтованим, тому його слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0001941 від 09.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав місце 09.09.2024 в період часу з 18:12 годин по 20:27 годин а саме:

- мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ НОМЕР_1 із СІМ карткою НОМЕР_2 , який вилучено та упаковано до спеціального пакету № WAR0093406;

- мобільний телефон КСІАОМІ із частково пошкодженим екраном (у зв`язку із чим встановити ідентифікаційні ознаки на місці події не представилося можливим), який вилучено та упаковано до спеціального пакету № PSP2136804.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1