Справа 274/8290/24
Провадження 1-в/0274/1239/24

УХВАЛА
Іменем України

01.11.2024 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" про приведення вироку у відповідність до вимог чинного законодавства щодо засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань, Київської області, громадянина України, не одружений, освіта середня спеціальна, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и в :
Начальник ДУ «Райківська виправна колонія (№ 73)» 21.10.2024 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області із поданням про приведення вироків Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.06.2021, Березанського міського суду Київської області від 20.12.2023 та Яготинського районного суду Київської області від 04.06.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ відносно засудженого ОСОБА_3 .
В судове засідання засуджений не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, до суду подав заяву в якій просить розгляд проводити у його відсутності, подання підтримує. Представник виправної колонії та прокурор в судове засідання також не з`явились, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відповідно до положень ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_3 засуджений 30.06.2021 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 роки. Вирок набув законної сили 31.07.2021. Сума матеріальної шкоди за даним вироком становить 733,05 грн. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 19.04.2022 іспитовий строк засудженому скасовано та направлено в місця позбавлення волі на 4 роки.
Знову засуджений 20.12.2023 Березанським міським судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі. Вирок набув законної сили 22.01.2024. Сума матеріальної шкоди за даним вироком становить, за епізодами: 08.03.2020 на суму 1805,02 грн; 28.03.2020 на суму 976,67 грн; 03.04.2020 на суму 1283, 75 грн.
Знову засуджений 04.06.2024 Яготинським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі. Вирокнабув законної сили 05.07.2024. Сума матеріальної шкоди за даним вироком становить 1366,67 грн.
Початок строку - 05.11.2024.
Кінець строку - 28.11.2026.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Відповідно положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2019 рік з 01 липня 2019 р. по 01 грудня 2019 р. складав 960,5 грн. Тобто, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960,5 х 2 =1921 грн.
Згідно з вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.06.2021 викрав майно на суму 733,05 грн, що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1921 грн). Крім того, згідно з вироком Яготинського районного суду від 04.06.2024 ОСОБА_3 викрав майно на суму 1366,67 грн, що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1921 грн)
Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2020 рік з 01 липня 2020 р. по 01 грудня 2020 р. складав 1051 грн. Тобто, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1051 х 2 =2102 грн.
Згідно з вироком Березанського міського суду Київської області від 20.12.2023 ОСОБА_3 викрав майно на суму за епізодами: 08.03.2020 на суму 1805,02 грн; 28.03.2020 на суму 976,67 грн; 03.04.2020 на суму 1283, 75 грн., що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше ніж 2102 грн).
Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до судової практики у справах про злочини проти власності крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України та додатково за ст.162 КК України такі дії кваліфікувати не потрібно. Якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за статтею 162 КК України.
Так, згідно вироку Яготинського районного суду Київської області від 04.06.2024 та вироку Березанського міського суду Київської області від 20.12.2023 дії ОСОБА_3 кваліфіковані саме за ч. 2 ст. 185 КК, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, та за ч. 3 ст.185 КК України.
Під час виконання вироку суду стосовно ОСОБА_3 набули чинності зміни до законодавства України, що вплинули на розмір матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку.
Однак, на стадії виконання вироку суд не може вирішити питання щодо наявності підстав вважати ОСОБА_3 засудженим за ч.1 ст.162 КК України, тобто фактично перекваліфікувати його дії, адже прийняття такого рішення можливе лише відповідно до ч.3 ст.337 КПК України виключно під час судового провадження, а його постановлення в порядку ст.ст.537, 539 КПК України не передбачено (п.13 ч.1 ст.537 КПК України дає право суду під час виконання вироку вирішувати лише питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання на підставі ч.2 і ч.3 ст.74 КК України).
Поміж тим, Верховний Суд у постанові від 07.10.24., що наведено вище, саме під час касаційного перегляду на підставі ч.3 ст.337 КПК України перекваліфікував дії засудженого.
Отже, беручи до уваги викладене у своїй сукупності, практику Верховного Суду, що підлягає застосуванню, враховуючи те, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинені діяння, кримінальна караність яких усунена законом, суд дійшов висновку, що подання ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від призначеного покарання за вироками Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.06.2021, Березанського міського суду Київської області від 20.12.2023 та Яготинського районногго суду Київської області від 04.06.2024
Керуючись ст.74 КК України, ст.537,539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Подання начальника Державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)» про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.
На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбуття покарання, призначеного вироками Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.06.2021, Березанського міського суду Київської області від 20.12.2023 та Яготинського районногго суду Київської області від 04.06.2024, у зв`язку з усуненням караності діяння.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Суддя: ОСОБА_1