Єдиний унікальний номер №333/6910/19
Провадження №1-кп/333/41/24
ВИРОК

Іменем України

27 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка, Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, українця, маючому середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого фактичного місця проживання, раніше судимого:

1) 05.07.1999 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України (ред. 1960 року) до позбавлення волі строком на 1 рік;

2) 26.03.2001 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 141 КК України (ред. 1960 року) до 1 року 6 місяці позбавлення волі;

3) 13.01.2004 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

4) 19.08.2004 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

5) 02.09.2009 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

6) 24.08.2023 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в один із днів квітня 2019 року, ОСОБА_4 , знаходячись на території с. Балки, Василівського району, Запорізької області, знайшов предмет зовні схожий на кастет.

Після цього, ОСОБА_4 , впевнившись, що знайдений ним предмет за конструктивними ознаками є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, маючи умисел на носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом привласнення знайденого, придбав вказаний кастет та поклав його собі в одяг.

Після цього, в період часу з квітня 2019 до 04.05.2019 року, ОСОБА_4 пересуваючись по території м. Запоріжжя, носив знайдений ним кастет у своєму одязі, маючи при цьому можливість його швидкого використання.

04.05.2019 о 21 годині 01 хвилин знаходячись на території залізничного вокзалу «Запоріжжя-1» за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які під час поверхневої перевірки згідно ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» виявили у останнього в лівій кишені куртки предмет схожий на холодну зброю кастет, після чого в ході проведення огляду місця події було вилучено предмет схожий на кастет, який відповідно до висновку експерта №2-272 від 30.05.2019 є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме металевим кастетом виготовленим саморобним способом, який ОСОБА_4 , незаконно носив без передбаченого законом дозволу.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.263 КК України..

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 263 КК України, як незаконне носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що знайшов кастет та носив при собі для самозахисту.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні, обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 та конкретні обставини кримінального провадження, раніше неодноразово судимого за корисливі злочини, офіційно не працює, не одруженого, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, тривалий час перебував у розшуку, інші обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього не можливо без ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_4 такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

Частиною 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі частини 4 вказаної статті, за цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Тому при призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховую те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України скоїв до винесення вироку Приморським районним судом м. Одеси від 24.08.2023 тому, суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обирався, однак строк відбування покарання слід відраховувати з дня, зазначеного у вироку Приморського районного суду м. Одеси від 24.08.2023, а саме з 07.06.2023.

Цивільні позови у справі не заявлялися.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються із залучення експерта при проведенні судової експертизи: №2-272 від 30.05.2019 - вартість якої складає 628,04 грн.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи що зазначена експертиза була проведена експертом спеціалізованої державної установи, тому підлягає відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_4 , витрати за проведення судових експертиз.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.08.2023, визначивши покарання, що підлягає відбуванню у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовано.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня, зазначеного у вироку Приморського районного суду м. Одеси від 24.08.2023, а саме з 07.06.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 628,04 грн.

Речові докази:

- кастет, який зберігаються в камері речових доказів ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1