Номер провадження № 1-в/641/238/2024 Справа № 641/6104/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» про приведення вироку суду стосовно засудженої ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024

В обґрунтування подання зазначає, що у ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджена 29.10.2021 року вироком Зачепилівського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Вироком Полтавського апеляційного суду від 24.06.2022 року вирок Зачепилівського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_4 в частині призначення покарання скасовано та постановлено в цій частині новий вирок. Призначено ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області 18 грудня 2020 року, та остаточно засуджено ОСОБА_4 на 3 роки позбавлення волі та до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України вчинено 03.07.2021 року на суму 1799,25грн. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідне діяння декриміналізовано.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, до подання долучено її заяву про розгляд питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону без її участі. Подання колонії підтримала.

Представник ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)»в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечує.

Суд, розглянувши подання, дослідивши докази, додані в його обґрунтування, зазначає наступне.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Щодо зворотної дії змін до статей 185, 190, 191 КК внаслідок набрання чинності Законом № 3886-IX Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 року по справі № 278/1566/21 зазначила наступне: «Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2021 році становила 2270 грн, а у 2022 році 2481 грн.

Вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 29.10.2021 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 24.06.2022 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України. Призначено ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області 18 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України, та остаточно засуджено ОСОБА_4 на 3 роки позбавлення волі та до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

ОСОБА_4 засуджена за ч. 3 ст. 185 КК за вчинення 03.07.2021 року таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 1799,25 грн., поєднаного з проникненням у приміщення.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися положення ст. 5 КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , усунуто, засуджена підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 29.10.2021 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 24.06.2022 року, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Суд також зазначає, що відсутні підстави вважати ОСОБА_4 засудженою за ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки постановлення рішення про перекваліфікацію дій засудженої в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України не передбачено.

Таким чином, клопотання ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» підлягає задоволенню.

При цьому, вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 29.10.2021 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 24.06.2022 року, ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області 18 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 125 КК України, та остаточно засуджено ОСОБА_4 на 3 роки позбавлення волі та до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. Правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України є кримінально-караним діянням.

З огляду на викладене, за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 29.10.2021 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 24.06.2022 року, ОСОБА_4 вважається такою, що засуджена за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія (№54)» задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного їй вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 29.10.2021 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 24.06.2022 року, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що засуджена вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 29.10.2021 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 24.06.2022 року, за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Cуддя ОСОБА_1