У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року про відмову у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник Міністерства юстиції України ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити скаргу Міністерства юстиції України. Зобов`язати уповноважених осіб Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості за заявою Міністерства юстиції України № 82665/9.1.4/15-24 від 04.06.2024 р. про вчинення кримінального правопорушення та провести досудове розслідування.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В апеляційні скарзі представник ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт вказує на те, що як слідчий суддя, так і особа, чия бездіяльність оскаржуються здійснили поверхневий та формальний аналіз заяви Міністерства юстиції України. З огляду на те, що Європейський Суд виносить рішення проти держави, а не конкретних фізичних/юридичних осіб, та встановлює порушення Конвенції, яка є частиною національного законодавства України, Міністерство юстиції України не має можливості встановити внаслідок чиїх саме дій завдано збитки Державному бюджету України та більш конкретні обставини вчинення вказаних дій.

Наголошує, що Міністерством юстиції України в своїй заяві зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення (відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення), які є хоч і неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах, зокрема, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до ЄРДР та належного проведення досудового розслідування.

Зазначає, що викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

До Заводського районного суду м. Миколаєва звернувся представник Міністерства юстиції України зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР

Скарга обґрунтована тим, що 04.06.2024 р. Міністерство юстиції України звернулось до Державного Бюро розслідувань із заявою про вчинення невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, в результаті яких Державному бюджету України завдано збитків, внаслідок виплати ОСОБА_6 відшкодування у розмірі 130 332,20 грн. (еквівалент 3 150 євро), на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терещенко проти України». Листом старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві Воровського № 16-04-25371-24 від 12.06.2024 р., у внесенні відомостей за даною заявою до ЄРДР було відмовлено. Дії слідчого, щодо невнесення відомостей до ЄРДР представник заявника вважає такими, що суперечать положенням ст. 214 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що в супереч вимогам ст. 214 КПК України, заява про вчинення злочину від 26.04.2024 р. не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, виходячи з їх складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони), а тому підстав для задоволення скарги не має.

Представник Міністерства юстиції України ОСОБА_5 просила розглядати апеляційну скаргу без її участі, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги здійснюється за відсутністю учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому, реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів провадження, 04.06.2024 р. Міністерство юстиції України направило до Державного Бюро розслідувань заяву №82665/9.1.4/15-24 про скоєння невстановленими посадовими особами органів державної влади (зокрема суддів та працівників правоохоронних органів) кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

У своїй заяві, уповноважена особа Міністерства юстиції України зазначила, що 19.10.2023 р. Європейським судом розглянуто справу «Терещенко проти України», за заявою ОСОБА_6 № 35481/20, та прийнято рішення, яким встановлено порушення Державою Україна статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та зобов`язано сплатити заявнику 2 900 євро, як відшкодування моральної шкоди і 250 Євро компенсації інших витрат. Вказані порушення допущено невстановленими посадовими особами органів державної влади.

На виконання рішення Європейського суду, з Державного бюджету України, ОСОБА_6 перераховано 130 332,20 грн. (еквівалент 3 150 євро), що підтверджується платіжним дорученням № 467 від 25.12.2023 р. Виплачені кошти є збитками Державного бюджету України. Встановлені факти, на переконання заявника, свідчать про наявність обставини скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

Дослідивши заяву Міністерства юстиції України, апеляційний суд доходить висновку, що всупереч вимогам ст. 214 КПК України, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, виходячи з його складу об`єктивної та суб`єктивної сторони.

Крім того, відповідно до положень п. 3 примітки до ст. 364 КК України, істотною шкодою у ст. ст. 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, проте даних, які б вказували про те, що завдана істотна шкода, подана заява не містить.

Слід зауважити, що посадовими особами Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві розглянута заява Міністерства юстиції України щодо можливих протиправних дій посадовими особами органів державної влади, що завдало збитків у розмірі 130 332,20 грн. та надана відповідна відповідь.

Отже, посадові особи Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили заяву та встановили факт відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР, з чим погоджується і апеляційний суд.

Посилання апелянта на те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Разом з тим, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

За таких обставин, відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою Міністерства юстиції України, а тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 , апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2024 року про відмову у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3