Справа № 211/5630/24
Провадження № 1-в/211/177/24
У Х В А Л А

іменем України

13 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши подання заступника начальника Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2021, за ч. 4 ст. 407, ч. 3 ст. 410 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України з випробуванням на 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2024 року до суду надійшло вказане подання заступника начальника Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

У поданні зазначається, що засуджений ОСОБА_3 , перебуває на обліку в Довгинцівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з 19.08.2021 по теперішній час. У період часу з 26.08.2021 по 21.11.2022 ОСОБА_3 належно виконував покладені на нього зобов`язання, але з 21.11.2022 до відділу пробації не з`являвся, у зв`язку з чим він перебуває у розшуку. До кримінальної та адміністративної відповідальності засуджений за період іспитового строку не притягувався. У зв`язку з вищезазначеними обставинами представник органу пробації просить звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

У судове засідання представник Довгинцівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, повідомив про розгляд клопотання без його участі, не заперечував проти його задоволення.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає проведенню судового розгляду відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши подання та матеріали особової справи ОСОБА_3 , дійшов висновку про необхідність задоволення подання органу з питань пробації, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2021, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, ч. 3 ст. 410 КК України призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації (а.о.с. 2-5).

Засудженого поставлено на облік до Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області 19.08.2021 (а.о.с. 12) та викликано до уповноваженого органу з питань пробації та встановлено дні явки два рази на місяць у 1-й та 3-й понеділок місяця (а.о.с. 11, 18).

З 26.08.2021 по 07.11.2022 ОСОБА_3 регулярно з`являвся в установлені дні до органу з питань пробації, але з 21.11.2022 без повідомлення причин перестав прибувати за викликами до Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (а.о.с. 97).

Органом з питань пробації було вжито першочергові та повторні розшукові заходи засудженого, які не дали результатів (а.о.с. 66-85, 95, 96, 99-101, 105-108, 112-115, 129, 136).

У зв`язку з відсутністю засудженого за місцем реєстрації та нез`явленням за викликом до уповноваженого органу з питань пробації 28.03.2023 було винесено постанову про заведення розшукової справи №85723002 та оголошено ОСОБА_3 у державний розшук (а.о.с. 60).

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Таким чином іспитовий строк закінчився 01.07.2024.

Як вбачається з подання Довгинцівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області та доданих до нього матеріалів особової справи, ОСОБА_3 , у період іспитового строку за місцем проживання характеризується посередньо (а.о.с. 31, 38, 46, 63), за час перебування на обліку до кримінальної відповідальності (а.о.с. 23, 29, 30, 37, 42, 49, 59, 60, 89, 90, 102, 103, 109, 110, 117, 118, 130, 131, 140, 141) та адміністративної відповідальності (а.о.с. 22, 28, 36, 39, 47, 57, 86, 104, 111, 116, 133) не притягувався.

Частиною 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст.165 КВК України встановлено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно з п.9 ст.537 КПК України під час виконання вироків саме суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Натомість згідно з ч.2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів справи вбачається, що протягом іспитового строку рішення про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання судом не приймалось.

Частина 4 ст. 75 КК України визначає мінімальний та максимальний іспитовий строк, який може бути визначений судом при ухваленні вироку.

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

З вказаного слідує, що законом прямо визначено, що рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване виключно до закінчення іспитового строку.

Виходячи зі змісту ст. 75 КК України та ст. 165 КВК України заходи щодо контролю за звільненим з випробуванням засудженим можуть здійснюватись виключно до закінчення чітко визначеного судом іспитового строку.

Крім того, ст. 78 КК України визначає три альтернативні наслідки звільнення особи від відбування покарання з випробуванням:.

1)після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання;

2)якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

3) у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Отже, останні два наслідки вказані вище виключають перший (звільнення від відбування покарання), проте мають бути підтверджені відповідними рішеннями: ухвалою суду про направлення засудженого для відбування покарання або вироком суду про вчинення засудженим в період іспитового строку нового кримінального правопорушення. І відмова засудженому у його звільненні від відбування покарання після спливу іспитового строку може ґрунтуватись виключно на вказаних вище судових рішеннях.

Таким чином, визначений в ст. 78 КК України наслідок у виді звільнення засудженої особи від відбування покарання після закінчення іспитового строку можливо вважати загальним правилом, виключенням з якого є інші два наслідки, які можуть бути підтверджені виключно відповідним судовим рішенням.

При цьому, як вказувалось вище, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням та його направлення для відбування призначеного покарання можливе виключно до закінчення іспитового строку.

Також засуджений ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень протягом іспитового строку не вчинив, тому застосування до нього положень ст. 71, 72 КК України також неможливе.

Отже, цілком очевидно, що відмова засудженій особі у звільненні від покарання після спливу іспитового строку за відсутності відповідних рішень про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи її засудження із застосуванням ст. 71, 72 КК України за своєю суттю суперечитиме принципу правової визначеності долі засудженого та його статусу по спливу іспитового строку без будь-яких рішень щодо наслідків спливу такого строку.

Оскільки іспитовий строк визначений ОСОБА_3 вироком суду сплив та суду не надано відповідних судових рішень, які набрали законної сили, про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за порушення обов`язків чи систематичне вчинення адміністративних правопорушень або про засудження за правилами ст.ст. 71, 72 КК України за вчинення засудженим нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, в суду відсутні законні підстави для відмови в задоволенні клопотання про звільнення засудженого від призначеного основного покарання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки закінчився іспитовий строк, встановлений у відношенні ОСОБА_3 , протягом іспитового строку засуджений до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, рішення про скасування звільнення щодо нього протягом вказаного іспитового строку не приймалося.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.78 КК України, ч. 1, 2 ст. 165 КВК України, ст. ст.107, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2021 за ч. 4 ст. 407, ч. 3 ст. 410 КК України, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Копію ухвали направити до Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1