Провадження № 1-кп/686/1489/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в місті Хмельницькому у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 02 серпня 2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, перебуваю чого у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НА№ НОМЕР_2 , виданий 10.09.1996 року Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_3 , раніше судимого,в останнє вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2024 року за ст. 390-1 КК України із застосуванням ст.. 71 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України (далі КК України),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.07.2022 №189 на посаду головного сержанта 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту мобілізації та прийняття на військову службу у військову частину НОМЕР_1 головного сержанта 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини, старший сержант ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, старший сержант ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім того, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.04.2024 №123-РС колишньому головному сержанту мотопіхотного батальйону ОСОБА_3 , який самовільно залишив військову частину 08.09.2022, призупинено строк військової служби.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області від 11.03.2024 у цивільній справі № 686/6417/24 винесено рішення про видачу обмежувального припису строком на шість місяців, згідно якого ОСОБА_3 заборонено перебувати в місці проживання ОСОБА_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_6 , а саме: місце реєстрації ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 ; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_6 або контактування з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб, яке набрало законної сили та з яким ОСОБА_3 ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом.

Однак, ОСОБА_3 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до якої видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, діючи умисно 30.07.2024 о 22.15 годин, 01.08.2024 о 11.30 годин приходив до місця проживання своєї матері ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , на зауваження не реагував та перебував у квартирі до приїзду працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, які виразились в умисному невиконанні обмежувального припису, порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження, а саме наблизився на відстань ближче 50 метрів до місця проживання матері ОСОБА_6 та спілкувався з нею, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Вищевказані встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються і іншими учасниками кримінального провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , про винуватість останнього в його вчиненні, наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий захід застосований судом.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання. Він раніше судимий, за місце проходження військової служби зарекомендував себе посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під спостереженням у КНП «ХОМЦПЗ» у лікаря-нарколога, не працює, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Обставинами, які обтяжують покарання, відсутні.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці та йому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 390-1 КК України із застосуванням ст. 71 КК України.

На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для призначення обвинуваченому менш суворого виду покарання, передбаченого ст. 390-1 КК України, а саме у виді пробаційного нагляду, а також звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення та домашнього насильства, проте на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу вчинив нове кримінальне правопорушення, а також положення ст. 65 КК України, немає.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 - 371, 374 - 376, 381 - 382 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, визначену вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2024 року, та остаточно призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Звернути вирок до виконання по набранню чинності, строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази: оптичні диски з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які здійснювали виїзд за викликом ОСОБА_6 , щодо порушення обмежувального припису ОСОБА_3 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1