ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2885/24 Справа № 192/731/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року було відмовлено в задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільненні від відбування покарання.

Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_8 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 30 червня 2021 року.

У Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21» знаходиться з 09 лютого 2023 року, на даний час відбув 2/3 строку покарання. Працевлаштований на виробництві установи.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_8 характеризується задовільно. Має два заохочення. У взаємовідносинах не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

01 березня 2024 року комісією установи було відмовлено ОСОБА_8 у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України, як особі, яка не довела свого виправлення.

З довідки про заохочення та стягнення з`ясовано, що на даний період часу ОСОБА_8 не має стягнень та має два заохочення, які застосовані до нього 16 січня 2024 року та 11 квітня 2024 року.

Згідно наявних в особовій справі Висновків щодо ступеня виправлення засудженого, які складені в червні 2023 року та в березні 2024 року, ОСОБА_8 набрав всього 48 та 44 бали відповідно, що свідчить про те, що він не довів своє виправлення.

Враховуючи той факт, що до ОСОБА_8 було застосовано лише два заохочення за весь період відбування покарання з 2023 року, а також результати висновків щодо ступеня виправлення засудженого, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказане характеризує засудженого як такого, що лише стає на шлях виправлення і ще не довів своєю поведінкою виправлення, а тому відмовив у задоволенні клопотання засудженого щодо застосування ст. 81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник засудженого в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_8 та звільнити його умовно-дострокового від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, постановлено із порушенням приписів КК України та КВК України із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та невідповідністю висновків суду встановленим обставинам справи.

Так, захисник вказує, що в судовому засіданні було достеменно встановлено, що засуджений відбув 2/3 частини покарання, працевлаштований у СВК АДРЕСА_1 , до праці відноситься добре, стягнень не має, проте має декілька заохочень (два), зробив належні висновки щодо вчинених правопорушень, визнавав і визнає свою провину, щиро розкаюється у скоєному, більше такого ніколи не вчинить. Також, захисник вказує, що засуджений ОСОБА_8 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Враховуючи сумлінну поведінку та відношення до праці можливо зробити висновок, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на застосування відносно нього ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Засуджений в судовому засіданні участі не приймав у зв`язку із тим, що перед початком проведення судового засідання співробітники ДУ Солонянська виправна колонія №21 від`єднались від відео зв`язку із Дніпровським апеляційним судом з невідомих колегії суддів причин, на зв`язок в подальшому не вийшли.

Захисник, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 та прокурор вважали за можливе здійснювати апеляційне провадження за відсутності засудженого.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_8 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 30 червня 2021 року.

У Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21» знаходиться з 09 лютого 2023 року, на даний час відбув 2/3 строку покарання. Працевлаштований на виробництві установи.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_8 характеризується задовільно. Має два заохочення. У взаємовідносинах не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

01 березня 2024 року комісією установи було відмовлено ОСОБА_8 у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України, як особі, яка не довела свого виправлення.

З довідки про заохочення та стягнення з`ясовано, що на даний період часу ОСОБА_8 не має стягнень та має два заохочення, які застосовані до нього 16 січня 2024 року та 11 квітня 2024 року.

Згідно наявних в особовій справі Висновків щодо ступеня виправлення засудженого, які складені в червні 2023 року та в березні 2024 року, ОСОБА_8 набрав всього 48 та 44 бали відповідно, що свідчить про те, що він не довів своє виправлення.

Проаналізувавши поведінку засудженого за весь період відбування покарання до якого засуджений ОСОБА_8 , врахувавни результати висновків щодо ступеня виправлення засудженого,колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо передчасності застосування вимог ст. 81 КК України відносно засудженого обґрунтованими та відповідними матеріалам особової справи.

Щодо застосованих до ОСОБА_8 двох заохочень, то колегія суддів звертає увагу, що вони не мають системного характеру, отримані незадовго до звернення із клопотанням про умовно-дострокове звільнення, що свідчить про їх формальність та пасивну поведінку засудженого за весь час відбування покарання.

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_8 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, то колегія суддів вважає таку поведінку загальноприйнятою нормою та обов`язковою у відповідності до норм КВК України для дотримання особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі і не вбачає підстав вважати, що така поведінка свідчить про беззаперечне досягнення засудженим мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а відтак його виправлення і готовності до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В свою чергу, формальність підстав для застосування положень ст. 81 КК України у зв`язку з відбуттям відповідного строку покарання, також, не може бути єдиною підставою для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 , а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що умовно-дострокове звільнення є недоцільним, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника засудженого колегія суддів вважає за необхідне відмовити.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4