Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/127/2024 Справа № 641/3234/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування призначеного судом покарання щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 14.11.2023 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 покарання у вигляді 1 року обмеження волі, оскільки засуджений не виконав покладені на нього статтею 76 КК України обов`язки, а саме, жодного разу не з`явився на реєстраційну відмітку.

В обґрунтування подання посилається на те, що вирок суду у відношенні ОСОБА_4 надійшов на виконання до Слобідського районного сектору з питань пробації 04.03.2024 року.

За цей час засуджений ОСОБА_4 жодного разу не з`явився на реєстраційну відмітку.

15.07.2024 року засуджений ОСОБА_4 прибув до УОзПП, де був належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку та обов`язками покладеними на нього вироком суду, але 23.07.2024 та 06.08.2024 року засуджений ОСОБА_4 не прибув на реєстрацію до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, про причини неявки не повідомив.

Суд, обговоривши подання, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, що становило 302 грн. 80 коп. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 3028 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3028 грн.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Із вироку Московського районного суду м. Харкова 14.11.2023 року вбачається, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна становила 1050 грн, а отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

На підставі викладеного, керуючисьст. 78 ч. 2 КК України, ст.537,539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_4 , засудженого вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 року, для відбування призначеного покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Cуддя- ОСОБА_1