Справа № 276/1769/24
Провадження по справі№ 1-кп/276/128/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000182 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Москва Російської Федерації, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інших осіб на утримані не має, не є особою з інвалідністю, в силу положень ст.. 89 КК України - не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», Указом президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан, дію якого на даний час продовжено, останній раз Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 до 11.08.2024.

05.03.2024, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , після спільно вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне, таємне викрадення мобільного телефону торговельної марки «Nokia» модель «G22 6/250 Gb», належного ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 пішла в іншу кімнату та спала, а також що його дії не будуть викриті сторонніми особами, умисно таємно викрав мобільний телефон торговельної марки «Nokia» модель «G22 6/250 Gb», вартістю 3908 грн. 00 коп., який знаходився у кімнаті будинку АДРЕСА_1 .

Надалі, викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3908 грн. 00 коп.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органом досудового слідства. Підтвердив, що дійсно в час, місці та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, він разом з ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Скориставшись тим, що остання заснула, викрав належний їй телефон марки «Nokia», після чого віддав його ОСОБА_6 . Після вчинення крадіжки попросив вибачення у потерпілої, відшкодував їй шкоду, потерпіла претензій до нього не має. В судовому засіданні щиро покаявся, засуджує свою поведінку, запевнивши суд, що більше не буде вчиняти правопорушення, просив не карати суворо.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що дійсно в час, місці та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, вона знаходилася за місцем проживання обвинуваченого, де вони відпочивали разом. Після того, як прокинулася, то виявила, що зникн її телефон марки «Nokia». У подальшому, цей телефон їй повернув дільничий поліцейський, а ОСОБА_3 вибачився за свій вчинок. Жодних претензій до обвинуваченого вона не має, шкода їй відшкодована, просить не карати його суворо.

Показання обвинуваченого та потерпілої в судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності позиції.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважав достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною повністю, його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинені в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК, є тяжким злочином.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.. 67 КК України, не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_3 компрометуючих матеріалів від мешканців громади не надходило, в силу положень ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, критично ставиться до скоєного діяння.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням думки учасників процесу, зокрема потерпілої, яка наразі не наполягає на суворості покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

На переконання суду, вказане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, арешт не накладався, речові докази відсутні, а тому вказані питання судом не вирішуються.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи суд відповідно до вимог ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У ХВ А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, 76 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, згідно висновку експерта №СЕ-19/106-24/9438-ТВ від 24.06.2024, у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1