Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3817/24
Провадження №: 1-кп/332/468/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000444 від 14.06.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Планерське міста Феодосія Кримської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і по теперішній час.

12.06.2024 приблизно о 17:20 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України, згідно з Указом Президента України, введено воєнний стан, перебуваючи у магазині «Економ плюс», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі скляної поверхні морозильної камери таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебувало у користуванні його неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме мобільний телефон «IPhone 8 Plus», в корпусі темно-сірого кольору (Grey), ємністю пам`яті 64 ГБ, ІМЕІ НОМЕР_1 , з максимальною ємністю акумулятора 77 %, у справному стані, без значних пошкоджень, ринкова вартість якого, з урахуванням зносу, згідно висновку експерта від 20.06.2024 № 2267, на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме станом на 12 червня 2024 року, складає 4000 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення (злочину) та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 4 000 гривень.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, додатково зазначивши, що претензій до обвинуваченого не має. Матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Стосовно міри покарання, яку необхідно призначити обвинуваченому, висловився на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що 12.06.2024 року приблизно о 17.20 год., перебуваючи у магазині «Економ плюс», він побачив на скляній поверхні морозильної камери мобільний телефон, внаслідок чого у нього виник умисел на викрадення майна. Він переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, узяв телефон та покинув магазин. На шляху додому вийняв з мобільного телефону сім-карту та викинув. Через декілька днів до нього приїхали працівники поліції, які запідозрили його винним у вчиненні крадіжки. ОСОБА_4 у скоєному щиро розкаявся, виказав жаль з приводу вчиненого, зазначив, що відшкодував потерпілій стороні шкоду, шляхом повернення телефону, тобто викраденого майна, активно сприяв розкриттю злочину своїми правдивими та послідовними показаннями.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його вина підтверджується дослідженим в судовому засіданні висновком експерта № 2267 від 20.06.2024 р., згідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «IPhone 8 Plus», в корпусі темно-сірого кольору (Grey), ємністю пам`яті 64 ГБ, ІМЕІ НОМЕР_1 , з максимальною ємністю акумулятора 77 %, у справному стані, без значних пошкоджень, станом на 12 червня 2024 року, складає 4000 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, у зв`язку з цим, та за згодою інших учасників судового провадження, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням наведеного вище письмового доказу (висновку експерта), а також доказів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, та роз`яснив, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину.

Виходячи з даних про особу обвинуваченого, останній раніше судимим не був, під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом 3 групи, відшкодував потерпілій стороні шкоду шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, які виразилися у виказанні жалю з приводу вчиненого, повідомленні слідству фактичних обставин кримінального правопорушення, які їм не були відомі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі але в мінімальному його розмірі, передбаченому санкцією статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ним.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, щиро розкаявся у скоєному, виказав жаль з приводу вчиненого, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, своїми правдивими та послідовними показаннями, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України, звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в порядку ст. 131 КПК України, не застосовувались.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ч. 4, ст. ст. 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 129, 131, 349, 368-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

Згідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази:

- мобільний телефон «IPhone 8 Plus», в корпусі темно-сірого кольору (Grey), ємністю пам`яті 64 ГБ, ІМЕІ НОМЕР_1 , з максимальною ємністю акумулятора 77 %, у справному стані, без значних пошкоджень, що знаходиться у прозорому силіконовому чохлі-бампері, та який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1