Дата документу 03.10.2024
Справа № 334/5334/23
Провадження № 1-кп/334/301/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спеціального судового провадження (in absentia) кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка селища Переможне Якимівського району Запорізької області, українка, громадянка України, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, розлученої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.28,ч.5 ст.111-1 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,-

встановив:

Згідно Конституції України,Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф Володимир путінта інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники владирф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV) від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗС рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 3057-ІХ від 02.05.2023, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва рф, військовослужбовці ЗС рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VІІ), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 (у редакції від 02.05.2023 №41) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», вся територія Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області внесена до вказаного переліку та з 24.02.2022 є тимчасово окупованоюросійською федерацією територією України.

Після остаточної військової окупації значної частини території Запорізької області, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Нормативно правовим актом, який регламентує питання проведення всеукраїнського референдуму є Закон України «Про всеукраїнський референдум», прийнятий 26.01.2021. Так, частиною 2 статті 15 вказаного Закону передбачено, що Всеукраїнський референдум щодо зміни території України призначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України. Крім того, в частині 1 статті 20 вказаного Закону зазначено, що у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється.

Разом з тим, приблизно на початку травня 2022 року представниками збройних формувань рф всупереч законного порядку, установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, було створено окупаційну адміністрацію держави-агресора - т.зв. «Военно-гражданскуюадминистрациюЗапорожскойобласти», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.

При цьому, положеннями п. 6 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VІІ визначено, що окупаційна адміністрація рф - це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

В той же час, 26.07.2022 указом голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області ОСОБА_6 №165-р створено незаконний орган влади «виборчу комісію Запорізької області».

Далі, ОСОБА_6 знаходячись у палаці культури «ім. Т.Г. Шевченко», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , організував та провів збори мешканців громади із залученням численних представників російських та місцевих окупаційних ЗМІ, на якому у штучно створеній урочистій обстановці з використанням російської державної символіки, створюючи враження у присутніх осіб щодо їх певної причетності до цієї нібито значущої події, маніпулюючи таким чином їх дійсним сприйняттям подій та їх наслідків, підписав розпорядження «Про підготовку організації проведення референдуму виборною комісією Запорізької області» №195-р від 08.08.2022, відповідно до якого доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально-технічного та іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу рф.

Крім того, 20.09.2022 ОСОБА_6 , будучи головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області, використовуючи владні повноваження, видав указ №356-у, відповідно до якого, зокрема:

1)призначив референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу рф на правах суб`єкта рф;

2)виніс питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізької області самостійної держави та входження її до складу рф на правах суб`єкта рф, а саме: «Ви завихід Запорізької області зі складу України, утворення Запорізькою областю самостійної держави і входження її до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації?, відповідь: «так» або «ні»»;

3)затвердив положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу рф на правах суб`єкта рф;

4)в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначивдні голосування на референдумі - 23 вересня - 27 вересня 2022 року.

Так встановлено, що на початку вересня 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території АДРЕСА_3 , територія якого з 24.02.2022 та на час складення письмового повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, за попередньою змовою із членами т.зв. «участковойизбирательнойкомиссии№289» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , досудове розслідування відносно яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, ОСОБА_9 , щодо якої обвинувальний акт направлено до суду, а також іншими невстановленими під час досудового розслідування особами - представниками окупаційної адміністрації, що діє на території вказаного населеного пункту, бажаючи проявити себе перед вищим військово- політичним керівництвом держави-агресора, безпосередньо підтримуючи незаконний референдум, розпочала здійснювати організаційні заходи, направлені на проведення на тимчасово окупованій території АДРЕСА_3 незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу російської федерації, де, зокрема проводила агітацію серед місцевого населення.

В подальшому, в період 23-27 вересня 2022 року, гр. України ОСОБА_3 , перебуваючи на території с. Максима Горького Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою остаточного встановлення окупаційної влади російської федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, взяла безпосередню участь в організації та проведенні на території с. Максима Горького та с. Михайлівське незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу російської федерації та зайняла посаду члена т.зв. «участковойизбирательнойкомиссии№289», що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , а також, за попередньою змовою із іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, разом з представниками збройних формувань держави-агресора рф, особисто відвідувала місця проживання мешканців вищевказаних сіл з метою проведення голосування, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує ч.2 ст. 28, ч.5 ст.111-1 КК України як участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_3 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_5 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_3 , а також інформацію про винесення процесуальних документів у даному кримінальному провадженні надсилались та публікувались відповіднодо вимог ст. 135, 323 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_3 , належним чином повідомлену про проведення відносно неї досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_3 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати в неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_3 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останньої у даному кримінальному провадженні.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку російської федерації частини території України(у т.ч. АДРЕСА_3 ), яка розпочалася із збройної агресії 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку російської федерації частини території України є загально відомими фактами, які не потребують окремого судового доказування.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28,ч.5 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується наступними доказами.

Відповідно до протоколу огляду від 31.03.2023 встановлено, що в пошуковому запиті Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , при пошуковому запиті « ОСОБА_10 » з`явилися результати пошуку:

В ході подальшого огляду інформації, опублікованій у вказаному телеграм-каналі, виявлено допис, опублікований ІНФОРМАЦІЯ_4 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 , как главой Военно-гражданской администрации Запорожской области прийнято решение о проведении референдума, который состоится в начале осени. Прорабатываются механизмы. Референдум определит, чего хотят жители Запорожской области и как они хотят жить. Механизм проведения референдума будет прорабатываться, а воле изъявление будет открытым и ясным».

Також подальшим оглядом було встановлено публікацію від 23.07.2022 о 17-48, яка містить звернення главы Военно-гражданской администрации Запорожской области з наступним змістом: «Подписан указ о созданиии збирательной комиссии Запорожской области».

Публікацію від 20.09.2022 о 16-56, яка містить звернення ОСОБА_11 з наступним змістом: «Сегодняя подписал положение о проведении референдума по вопросу территориальной принадлежности Запорожской области. Он пройдет с 23 по 27 сентября. Нашу будущую судьбу будете определять только вы, дорогие мои земляки».

Публікація від 08.08.2022 о 14-26, яка містить звернення ОСОБА_11 з таким змістом: «Мною подписано Распоряжение Центральной избирательной комиссии Запорожской области приступить к проработке вопроса организации проведения Референдума по воссоединению Запорожской области с Российской Федерацией».

Також публікацію від 08.08.2022 о 22-16, яка містить звернення ОСОБА_11 з таким змістом: « ОСОБА_12 поручение Избирательной комисии проработать и представить предложения по организационному, матеріально-техническому и иному обеспечению мероприятий по подготовке к проведению Референдума о вхождении Запорожской области в состав Российской Федерацией».

Також публікацію від 23.09.2022 о 15-28, яка містить звернення ОСОБА_11 з таким змістом: «Дорогие жители Запорожской области, освобожденной от украинского нацизама! Поздравляю всех с началом Референдума! Все избирательные участки приступили в своїй работе. Безопасность обеспечена. Технически все было подготовлено, к работе приступили подготовленные люди. Верю в то, что по окончанию Референдумамы с вами станем частью большой Родины Российской Федерации».

Протоколом огляду від 28.03.2023 встановлено, що проведеним оглядом та аналізом наявної у вказаному файловому масиві інформації встановлено, що у груповому чаті (листуванні) між користувачами під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » міститься листування учасників чату з приводу організації та проведення у вересні 2022 року незаконного референдуму щодо нібито входження Запорізької області до складу держави-агресора російської федерації, в тому числі і на території Приазовського ОТГ Мелітопольського району Запорізької області. Зокрема, у даному листуванні користувач під ім`ям « ОСОБА_13 » надавала відповідні відомості щодо членів виборчих комісій, створених та сформованих із місцевих мешканців на території Якимівської селищної територіальної громади. Таким чином, проведеним оглядом вказаної інформації встановлено конкретне коло осіб, які були членами незаконних виборчих комісій в Якимівській селищній територіальній громаді Мелітопольського району Запорізької області та безпосередньо проводили незаконний референдум на визначених за ними територіях.

До протоколу огляду від 28.03.2023 долучено:

- скріншоти з файлами де зазначено « ОСОБА_14 ые советы» та відомості про членів виборчих комісій;

- лист із зазначенням осіб, які є «Члены УИК, получивши зарплату и члени УИК, не получивши зарплату» членом комісії під №62 є ОСОБА_3 ;

- лист із вказівками проведення роботи дільничних комісій при проведенні голосування з 23 по 27 вересня 2022;

- лист «Согласие на включение в состав участковой комисии».

Електронні (цифрові) докази, до яких належать матеріали фотози?омки, звукозапису, відеозапису та інші носіі?інформаціі? (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих (інтернет, різноманітні засоби масовоі?інформаціі?, соціальні мережі) чи закритих мережах (приватні месенджерита телеграм- канали, особисте листування з використанням комп`ютерноі? техніки і мобільних телефонів, флешнакопичувачі, карти пам`яті тощо), у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є основними доказами у кримінальних провадженнях щодо злочинів проти основ національноі? безпеки Украі?ни. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року по справі 569/1908/23.

Свідок ОСОБА_15 , яка до тимчасової окупації мешкала з ОСОБА_3 в одному селищі ОСОБА_16 з 2003 року по 2022 р. та виїхала з ТОТ 24.09.2022, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 знає, як жительку селища, оскільки проживали в одному селищі ОСОБА_16 . ОСОБА_17 пішла на працю до виборчої комісії, вона погодилася без вагань разом зі своєю донькою. Знає, що пішла на працю, оскільки в селищі всі це знали, це було у вересні 2022 року. ОСОБА_18 запропонувала ОСОБА_17 працювати. ОСОБА_17 ніхто не примушував, пішла за гроші. ОСОБА_18 за окупаційної влади стала головою селищної ради в селищі ОСОБА_16 , до війни ОСОБА_18 працювала ПП обробляла землі. ОСОБА_18 запропонувала ОСОБА_17 взяти участь в виборчій комісії, для проведення референдуму, щоб набрати команду. Було відомо, що в селище привезли бюлетені для проведення референдуму. 23.09.2022 до неї прийшли ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , дочка ОСОБА_20 , яка носила виборчу скриньку, ще дві жінки вони з сусіднього селища та один військовий. Вони просто кричали, повиходили всі сусіди, ОСОБА_18 голосно кричала, що повинні вже давно зробити правильний вибір. Була розкладена папка на якій був лист з великими клітинами і було показано олівцем куди ставити галочку. І більше їх нічого не цікавило, прийшли з урною. Вони ніяк не представлялися, жінки були без форми, військовий був в чорній формі без розпізнавальних знаків. Бюлетень ніхто не давав, він був прикріплений на папці. Папка була у ОСОБА_18 , вони папку передавали, папка була у всіх по черзі. Вони хотіли зайти у двір, але вона вийшла до них на вулицю, щоб вони не бачили що, вони збирають речі. До окупації ОСОБА_21 була багатодітною матір`ю, ніде не працювала. Виборча комісія була в селищі ОСОБА_16 біля клубу, вони по вулицях ходили.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.04.2023 свідок ОСОБА_15 впізнала особу на фото №2, як ОСОБА_3 та пояснила, що ОСОБА_3 знає особисто, ОСОБА_3 разом із іншими членами комісії та у супроводі військового ходила по місцях проживання с. м. Горького під час проведення незаконного референдуму з бюлетенями та урнами для голосування. На фото №2 зображена громадянка України ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.04.2023.

Свідок ОСОБА_22 яка до тимчасової окупації мешкала з ОСОБА_3 в одному селищі ОСОБА_16 та виїхала з ТОТ 24.09.2022, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_21 знає, як жительку селища, ОСОБА_21 приймала участь в референдумі. 23.09.2022 вони прийшли до неї додому зранку, їх було вісім чоловік. Вони йшли від сусідки і зайшли до них, ходили по дворах. Вони підійшли до хвіртки, з ОСОБА_21 були дві жінки, ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , один поліцейський був та був один руський, ще підійшла жіночка від сусідки. Поліцейський був в чорній формі знаки розрізнення були відсутні, солдат був у військовій формі, обидва були з автоматами. Вона не звернула уваги чи була у військового форма зі знаками розрізнення та чи були шеврони рф. ОСОБА_19 пропонувати прийняти участь у виборах в референдумі, щоб ми проголосували. Бюлетені дали, при них голосували, вони дивилися куди ми ставимо галочку. Вони прийшли заздалегідь, ОСОБА_21 була одна без родичів. А коли вона їхала до свої матері, яка живе в сусідньому селі, то ОСОБА_21 була в тому селі зі своєю дочкою та вони стояли в селі на перехресті біля жінки в той день. Це було десь об 10 або 10-30 год. Виборча комісія була в селищній раді. ОСОБА_21 входила в склад комісії. Референдум проводився за краще життя. ОСОБА_21 тримала господарство, була багатодітною матір`ю. ОСОБА_21 до окупації приймала участь у виборчих комісіях за українську владу в місцевих, районних виборах.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2023 свідок ОСОБА_24 впізнала особу на фото №2, як ОСОБА_3 . ОСОБА_3 знає особисто, вона місцева мешканка с. М. Горького,яка приходила до неї додому 23 вересня 2022 року з урною та бюлетенями для голосування, разом з іншими членами комісії. На фото №2 зображена громадянка України ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2023.

Від допиту інших свідків прокурор відмовився, і відмова прийнята судом.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2023 свідок ОСОБА_25 впізнав особу на фото №2, як ОСОБА_3 та пояснив, що з ОСОБА_3 особисто знайомий, ОСОБА_3 разом зіншими членами комісії та у супроводі міліціонера окремою групою ходила по місцях проживання с. М. Горького під час проведення незаконного референдуму з бюлетенями та урнами для голосування. На фото №2 зображена громадянка України ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2023.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2023 свідок ОСОБА_26 впізнав особу на фото №2, як ОСОБА_3 та пояснив, що ОСОБА_3 знає особисто, вона приходила до нього додому в складі виборчої комісії 23 вересня 2022 року з метою проведення голосування на референдумі.На фото №2 зображена громадянка України ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2023.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.05.2023 свідок ОСОБА_27 впізнала особу на фото №2, яка є ОСОБА_3 про яку вона раніше зазначала під час її допиту в якості свідка по кримінальному провадженню. На фото №2 зображена громадянка України ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.05.2023.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.05.2023 свідок ОСОБА_28 впізнав особу на фото №2, яка є ОСОБА_3 про яку вона раніше зазначала під час її допиту в якості свідка по кримінальному провадженню. На фото №2 зображена громадянка України ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою до Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.05.2023.

Крім того, під час судового розгляду було досліджено наступні матеріали:

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_3 ;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області про здійснення спеціального досудового розслідування по даному кримінальному провадженню;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні№0000917 від 08.06.2023 року за ч.2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- постанова прокурора про виділення матеріалів досудових розслідувань в матеріали іншого кримінального провадження від 08.06.2023;

- повідомлення про підозру,про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, про завершення досудового розслідування, повістка про виклик ОСОБА_3 , опубліковані у газетах «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України;

- постанова слідчого УСБУ в Запорізькій області про оголошення ОСОБА_3 у розшук;

- повідомлення начальника СВ УСБУ в Запорізькій області про початок досудового розслідування;

- постанова заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023 року за ч. 5 ст. 111-1 КК України;

- постанова про уточнення відомостей, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню від 29.03.2023;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023 року за ч. 5 ст. 111-1 КК України (із зміною фабули);

- повідомлення про виявлення кримінального правопорушення;

- постанова про зміну правової кваліфікації від 29.05.2023;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 від 26.06.2023;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя застосовано до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави;

- клопотання про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в інших цілях або передання інформації від 30.03.2023 та ухвала слідчого судді Запорізькогоапеляційного суду від 30.03.2023 про задоволення клопотання;

- клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової ) дії від 17.01.2023 та ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 19.01.2023 про задоволення клопотання; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 29.01.2023.

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими та достовірними; показання свідків та досліджені письмові докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей та у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України.

При призначенні покарання, відповідно до ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненогозлочину, данні про особу обвинуваченого, а також обставини, що впливають на покарання.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Обставин, відповідно до вимог ст. 66 КК України, які б пом`якшували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Частина 2ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи маєіндивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину (добровільно, будучи громадянкою України, приймала участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб), особу обвинуваченої: раніше не судимої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, розлученої, маючої постійне місце мешкання та неповнолітню дитину; її вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра).

Враховуючи особу ОСОБА_3 конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції від суспільства в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, санкцією ч.5 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, суд враховує, що зазначене додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті.

Також, суд при прийняття рішення також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

В даному випадку суд дійшов висновку, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади та місцевого самоврядування в Україні.

Також, санкцією ч.5 ст.111-1 КК України передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна, яке в даному випадку не є обов`язковим і може не призначатися судом.

Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

06.06.2023 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя на майно, належне ОСОБА_3 а саме на:1) об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер: :12:003:0009; 2) об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер: :12:003:0008, накладено арешт.

Враховуючи, що на стадії досудового розслідуванні та під час судового розгляду було встановлено майно, що належить обвинуваченій ОСОБА_3 , а злочин, що їй інкримінується є злочином а саме участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тому суд призначає покарання останній з конфіскацією всього належного їй майна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, оскільки судом призначено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, підстави для скасування арешту майна належного обвинуваченій ОСОБА_3 , накладеного 06.06.2023 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, суд не вбачає.

Рішень з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_3 судом не приймалося.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.28, ч.5 ст.111-1 КК України і призначити їй покарання

за ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, державних підприємствах, а також в органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією усього, належного їй на праві власності майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дати її затримання тапочатку реального виконання покарання у виді позбавлення волі.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Арешт, накладений 06.06.2023 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя на майно, належне ОСОБА_3 , а саме на:1) об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер: :12:003:0009; 2) об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер: :12:003:0008, скасуванню не підлягає, для виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст.138 КПК України та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Керуючись ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежився проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: