Справа № 611/605/24
Провадження № 1-кп/611/64/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному 10 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000700, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново- Богданово Барвінківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Новодонецьке Добропольського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2024, близько 21:30 ОСОБА_4 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої.

Через деякий час ОСОБА_9 пішов відпочивати в іншу кімнату.

Через деякий час до зазначеного житлового будинку прийшов ОСОБА_11 , який мешкав у будинку навпроти за адресою: АДРЕСА_2 , та разом із присутніми почав розпивати спиртні напої.

У подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пішли відпочивати в інші кімнати, а ОСОБА_8 з ОСОБА_11 залишилися на кухні. В ході спільного вживання спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство ОСОБА_11 .

Почувши шум ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли з кімнат та побачили у кухні лежачого на підлозі ОСОБА_11 без ознак життя.

ОСОБА_4 залишився у приміщенні кухні, а ОСОБА_5 повернувся до кімнати, де продовжив відпочивати.

Не бажаючи бути викритим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо про вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , вжити заходів до приховування особливо тяжкого злочину шляхом знищення слідів його вчинення, а також приховання трупу потерпілого, на що останній добровільно погодився.

Далі, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_8 умисного вбивства ОСОБА_11 , тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, не будучи членом сім`ї чи близьким родичем останнього, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, заздалегідь не обіцяно, за проханням ОСОБА_8 та з метою приховання особливо тяжкого злочину, спільно з останнім переніс тіло ОСОБА_11 з будинку на подвір`я вищевказаного домоволодіння. Потім, з метою приховування трупу потерпілого, ОСОБА_4 приніс покривало та передав його ОСОБА_8 , який замотав тіло потерпілого в покривало та залишив на території подвір`я за вищевказаною адресою.

Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повернулися у вищевказаний будинок, де ОСОБА_4 , з метою приховування слідів злочину, вимив ганчіркою підлогу від крові потерпілого, а фрагменти предмету злочину - дерев`яного стільця з ганчіркою, спалив у печі.

24.01.2024, близько 04.30, ОСОБА_8 , не бажаючи бути викритим у причетності до злочину та з метою уникнення кримінальної відповідальності запропонував ОСОБА_5 , якому було достовірно відомо про вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , вжити заходів до приховування особливо тяжкого злочину шляхом знищення слідів та приховання трупу потерпілого, на що останній погодився.

На виконання свого умислу, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_5 , з метою переміщення трупу потерпілого у безлюдне місце, взяли санки, поклали на них труп ОСОБА_11 та перевезли його до сараю домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , скинули його у підвал, закрили ляду та закидали її різними побутовими речами.

Такі дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 396 КК України, тобто заздалегідь не обіцяне приховання особливо тяжкого злочину.

25 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000700 між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.396 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Згідно положень ст.75 КК України, вважають за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

25 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000700 між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості.

Виходячи із змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.396 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. Згідно положень ст.75 КК України, вважають за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Положеннями частин 2,4,5 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззастережно визнали свою вину та підтвердили обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміють свої права, визначені в п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлюють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинувачених суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, які згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка б обтяжувала покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою повторно.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся, наявність обставии, яка пом`якшуєь покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, правову позицію прокурора щодо призначення покарання із звільненням засудженого від його відбування з випробуванням, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Отже, в порядку передбаченому ст.75 КК України ОСОБА_4 доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст.76 КК України, необхідних і достатніх для його виправлення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, правову позицію прокурора щодо призначення покарання із звільненням засудженого від його відбування з випробуванням, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Отже, в порядку передбаченому ст.75 КК України ОСОБА_5 доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст.76 КК України, необхідних і достатніх для його виправлення.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, з призначенням обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази по даному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2024 року між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000700, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.396 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2024 року між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000700, та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.396 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, їх захисниками, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1