Справа № 953/6476/24
н/п 1-кс/953/5307/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000149 від 06.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.1 ст. 258-3 КК України, -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000149 від 06.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.1 ст. 258-3 КК України, в якому просить надати їй тимчасовий доступ до інформації про зв`язок кінцевого обладнання споживача телекомунікаційних послуг яка перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку мережі ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ) за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 за період з 04.07.2022 по теперішній час. Зобов`язати оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ), виготовити на паперовому та/або електронному носії документ, що містить інформацію про телефонні дзвінки номеру мобільного телефону НОМЕР_1 у вище зазначені періоди та забезпечити тимчасовий доступ з можливістю вилучення наступної інформації: адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок кінцевого обладнання з вказаним вище абонентським номером; інформацію про вмикання-вимикання мобільного терміналу (тобто реєстрація в мережі оператора зв`язку) із вказуванням координат базових станцій та часу і місця реєстрації терміналу мережі; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонента: унікальний ідентифікатор сім-картки (ІМSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі ІМЕІ) тощо; типи з`єднань абонента: вхідні та вихідні дзвінки, GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресація тощо; дата, час та тривалість з`єднання, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонента; ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості.

Крім того, для забезпечення дотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні, розгляд вказаного клопотання слідчий просила проводити без виклику осіб, у володінні яких перебуває вказана інформація.

Клопотання погоджено із прокурором.

В матеріалах справи міститься заява слідчого, в якій остання просить суд розглядати клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Слідчим в клопотанні не доведено реальної загрози зміни або знищення речей чи документів, що перебувають у володінні оператора телефонних мереж ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тому слідчий суддя відмовляє у проведенні розгляду даного клопотання без повідомлення осіб, у володінні яких знаходяться речі або документи.

Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до судового засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Головним управлінням національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 06.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 260, ч.1 ст. 258-3 КК України.

24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2-3 зазначеного договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Декларацією ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.12.1981 № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21.12.1965 №2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади та Збройних Сил Російської Федерації (далі ЗС РФ) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Своїх злочинних цілей представники влади і ЗС РФ вирішили досягти зокрема шляхом створення і фінансування терористичної організації на території України.

Так, 07 квітня 2014 року в м. Донецьку Донецької області під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади РФ та ЗС РФ створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»). Координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється невстановленими на цей час представниками влади та ЗС РФ, окремими іноземними громадянами, а також окремими суб`єктами господарської діяльності та громадянами України, лояльна налаштованими до ідей та діяльності «ДНР».

Указана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій; а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Так, на учасників силового блоку терористичної організації «ДНР» покладаються наступні обов`язки: систематична організація та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України у особі представників сил АТО, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, задіяними у проведенні антитерористичної операції; створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності; вербування нових учасників до складу силового блоку терористичних організацій «ДНР» та, організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями; захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області; вчинення терористичних актів та диверсій на інший території України; захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО та забезпечення власної злочинної діяльності; викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні; силова підтримка учасників політичного блоку незаконних утворень «ДНР», захоплення, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд; організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

Водночас на учасників політичного блоку терористичної організації «ДНР» покладаються обов`язки створення так званих «органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності; видача документів, які мають ознаки нормативно-правових актів, від імені нелегітимних «органів державної влади «ДНР»; організація та проведення незаконних референдуму та виборів на територіях, підконтрольних «ДНР»; проведення агітаційної роботи серед населення Донецької області щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України; організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу; налагодження взаємодії між лідерами «ДНР», представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам АТО; налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України і осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» та для забезпечення їх протиправної діяльності; забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.

Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана « ІНФОРМАЦІЯ_4 » є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

При цьому, терористична діяльність охоплює зокрема організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у них (ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом»).

07.04.2014 за поданням керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 , погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі АТО) із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань, яка тривала до 30 квітня 2018 року та надалі отримала формат «операції Об`єднаних сил».

З квітня 2014 року учасники терористичної організації «ДНР», реалізуючи злочинний умисел представників влади РФ і ЗС РФ щодо досягнення зазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема щодо визнання легітимності діяльності «ДНР» та влади її керівників, здійснюють захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької області, акти застосування збройної сили проти держави України, чинять збройний опір військовослужбовцям Збройних Сил України та правоохоронним органам України, задіяним у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.

Як наслідок, частина території Донецької області опинилась під контролем представників терористичної організації «ДНР» та відповідно до постанови Верховної Ради України №254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Закону України від 18.01.2018 «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» набула статусу тимчасово окупованої території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14.01.2015 за № 106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за № 1597-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за № 337-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за № 1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за № 145-VIIІ.

Факт створення «ДНР» за підтримки та під контролем Російської Федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «ДНР» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом.

З метою сприяння насильницькій зміні меж території України, на виконання завдань силового блоку терористичної організації «ДНР» з квітня 2014 року на частині території Донецької області групами осіб, які здійснювали захоплення адміністративних будівель органів державної влади України та правоохоронних органів України на території Донецької області, після незаконного заволодіння зброєю та бойовими припасами із зазначених будівель, утворено ряд підрозділів, що увійшли до складу силового блоку терористичної організації «ДНР».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в період часу не пізніше листопада 2014 року (точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у м. Донецьк, Донецької області, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, за власною ініціативою добровільно вступив до структурних підрозділів Кримська група « ІНФОРМАЦІЯ_8 », де перебував на посаді командира взводу батареї 82мм міномету БМ-37 2Б14, після до лав 1-шої окремої мотострілецької бригади 1-го армійського корпусу в/ч НОМЕР_2 та перебував на посаді водій-навідник танку - не передбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР».

Вступивши до вказаних структурних підрозділів не передбачених законом збройних формування терористичної організації «ДНР», ОСОБА_4 не пізніше листопада 2014 року (точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено) був зарахований до її складу та виконував покладені на нього функції з використанням виданої вогнепальної зброї та техніки для здійснення збройного опору військовослужбовцям Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО, що проводилась з метою припинення діяльності терористичної організації «ДНР» на території Донецької області.

Перебуваючи у складі терористичної організації «ДНР», ОСОБА_4 був забезпечений камуфльованою формою одягу, зокрема з розпізнавальними знаками у вигляді нарукавних шевронів, вогнепальною зброєю та технікою, бойовими припасами до них.

ОСОБА_4 , вступаючи до вищезазначених структурних підрозділів терористичної організації «ДНР», був достовірно обізнаним, що дана терористична організація має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), з використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України й інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО на території Донецької та Луганської областей України) та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області так званих «блок постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України й іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби: вогнепальну автоматичну зброю, бойові припаси (патрони) та військову техніку.

Таким чином, в період часу не пізніше листопада 2014 року по серпень 2022 року (точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області та території Харківської області, діючи умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, приймав участь у терористичній організації «ДНР», забезпечуючи реалізацію цілей та завдань її силового блоку, а також брав участь в окупаційних діях м. Ізюм, Харківської області.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме участь в терористичній організації.

За вищевикладених обставин, в період часу однак не пізніше листопада 2014 року (точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у м. Донецьк, Донецької області, при вищевказаних обставинах ОСОБА_4 , діючи умисно, добровільно, за попередньою змовою групою осіб (стосовно яких досудове розслідування здійснюється в інших кримінальних провадженнях), усвідомлюючи, що діяльність не передбачених законом збройних формувань, які входять до складу терористичної організації «ДНР», є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з ідеологічних та корисливих мотивів, вступив до складу не передбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР», а саме до структурних підрозділів Кримська група « ІНФОРМАЦІЯ_8 », де перебував на посаді командира взводу батареї 82мм міномету БМ-37 2Б14, після до лав 1-шої окремої мотострілецької бригади 1-го армійського корпусу в/ч НОМЕР_2 та перебував на посаді водій-навідник танку .

Так, ОСОБА_4 , не пізніше листопада 2014 року (точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено) вступивши до вказаних не передбачених законом збройних формувань терористичної організації «ДНР», був зарахований до складу та виконував покладені на нього функції з використанням виданої вогнепальної зброї та техніки для здійснення збройного опору військовослужбовцям Збройних сил України та інших військових формувань України, задіяних у проведенні АТО, що проводилась з метою припинення діяльності терористичної організації «ДНР» на території Донецької області.

Перебуваючи у складі терористичної організації «ДНР», ОСОБА_4 , був забезпечений камуфльованою формою одягу, зокрема з розпізнавальними знаками у вигляді нарукавних шевронів, вогнепальною зброєю та бойовими припасами до неї.

Так, ОСОБА_4 , вступаючи до не передбачених законом збройного формування «ДНР», а саме до структурних підрозділів Кримської групи « ОСОБА_5 », а після до 1-шої окремої мотострілецької бригади 1-го армійського корпусу в/ч НОМЕР_2 , був достовірно обізнаним, що дане формування має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеного збройного формування), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України) та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області так званих «блок-постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю автомати, бойові припаси (патрони) та військову техніку.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлював що збройні формування «ДНР» її структурні підрозділи не відносяться до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію України», Про державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, а саме участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

04.07.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.260, ч.1 ст.258-3 КК України.

На теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 встановити не вбачається за можливе, 17.07.2024 постановою слідчого оголошено в розшук підозрюваного.

Встановлено, що підозрюваний користується мобільним телефоном з номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 .

Слідчий зазначає, що для подальшого швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження в органу досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність отримати тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме містяться в речах і документах та знаходяться у володінні оператора телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, тощо. З метою встановлення більшої інформації для аналізу та з метою отримати дані, які можуть допомогти встановити місцезнаходження ОСОБА_4 та враховуючи той факт, що інформація про всі вхідні та вихідні виклики, SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресація тощо, з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , а також інформація про адреси базових станцій, біля вишок яких знаходився мобільний телефон з номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 за період з 04.07.2024 по теперішній час, знаходиться лише у операторів стільникового зв`язку мереж ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та має значення для всебічного, повного та об`єктивного проведення досудового слідства у кримінальному провадженні, необхідно встановити адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок кінцевого обладнання з вказаним вище абонентським номером, інформацію про вмикання-вимикання мобільного терміналу (тобто реєстрація в мережі оператора зв`язку) із вказуванням координат базових станцій та часу і місця реєстрації терміналу мережі, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонента: унікальний ідентифікатор сім-картки (ІМSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі ІМЕІ) тощо, типи з`єднань абонента: вхідні та вихідні дзвінки, GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресація тощо, дата, час та тривалість з`єднання, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонента, ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості. Без отримання відомостей, що містяться у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відсутня можливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою отриманих відомостей та встановити місцезнаходження підозрюваного.

Як зазначено у ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікації, про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, відноситься до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, враховуючи, що сторона обвинувачення довела наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація перебуває у володінні ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", сама по собі та в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; містить охоронювану законом таємницю, ці відомості можуть бути використані як докази, іншими способами неможливо довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначеної інформації.

Таким чином, вищезазначені обставини дають слідчому судді підстави для висновку про наявність передбачених ч. 5 ст. 163 та ч. 6 ст. 163 КПК України підстав для часткового задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя відмовляє у частині клопотання, в якій слідчий просить суд зобов`язати оператора телефонних мереж ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виготовити на паперовому та/або електронному носії документ що містить інформацію про телефонні дзвінки з мобільного телефону НОМЕР_1 , оскільки КПК України не передбачає норми, яка надає такі повноваження слідчому судді.

Відповідно до ч.1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів має бути зазначена, в тому числі ПІБ особи, якій надається право тимчасового доступу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне надати право тимчасового доступу слідчому відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 132, 160, 162, 163 КПК України,-

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Дозволити слідчому відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 право тимчасового доступу до речей та документів, а саме до інформації, яка перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), юридична адреса: АДРЕСА_1 , а саме про зв`язок кінцевого обладнання споживача телекомунікаційних послуг, у період часу з 04.07.2022 по 31.07.2024, а саме про телефонні дзвінки з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , зокрема:

адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок кінцевого обладнання з вказаним вище абонентським номером;

інформацію про вмикання-вимикання мобільного терміналу (тобто реєстрація в мережі оператора зв`язку) із вказуванням координат базових станцій та часу і місця реєстрації терміналу мережі;

ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонента: унікальний ідентифікатор сім-картки (ІМSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі ІМЕІ) тощо;

типи з`єднань абонента: вхідні та вихідні дзвінки, GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресація тощо;

дата, час та тривалість з`єднання, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонента;

ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв`язку (абонент Б), з`єднання нульової тривалості.

В решті клопотання відмовити.

Встановити строк дії цієї ухвали два місяця, тобто до 31.09.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1