Кримінальне провадження №629/4373/24
Номер провадження 1-кп/629/244/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2024, близько 11:30, ОСОБА_4 , прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , покликав ОСОБА_6 на розмову. В ході спілкування з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вирішив зайти на декілька хвилин до будинку за цигарками.

Коли ОСОБА_6 зайшов до будинку, ОСОБА_4 , через відчинені вхідні двері, в коридорі будинку побачив газовий балон для пропану об`ємом 50 л, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного балону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території України та в подальшому продовжено його дію, впевнившись, що ніхто зі сторонніх осіб за його діями не спостерігає, шляхом вільного доступу, через відчинені вхідні двері будинку, проник до приміщення коридору, звідки викрав газовий балон об`ємом 50 л, для пропану, вартістю 733,00 гривні.

Після вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на вищевказану суму.

Крім того, 13.04.2024, близько 13:00, ОСОБА_4 , прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7 в подальшому, ОСОБА_4 , відчинивши хвіртку воріт, пройшов на територію вищевказаного домоволодіння, тим самим проник до нього.

Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, впевнившись, що власника немає вдома, останній пройшов до тамбуру будинку, де побачив велосипед марки «Україна», після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного велосипеду належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території України та в подальшому продовжено його дію, впевнившись, що ніхто зі сторонніх осіб за його діями не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Україна», вартістю 807,00 гривень.

Після вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на вищевказану суму.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушення, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що 12.04.2024 з коридора домоволодіння ОСОБА_8 , викрав газовий балон, який потім продав жителю Панютино. 13.04.2024 з тамбуру будинку, який належить ОСОБА_9 , викрав велосипед марки «Україна».

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням його особистості, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Прокурор вважав що є підстави для перекваліфікації з ч.4 ст. 185 КК України, на ч.1 ст.162 КК України.

Захисник та обвинувачений не заперечували щодо перекваліфікації кримінального правопорушення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши думку учасників судового суд встановив наступне.

Як вбачається із обвинувального акту, та встановлено в судовому засіданні, кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України є проникнення до приміщення.

Згідно із абз.1, 2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати не потрібно. Якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 КК.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК. Однак, оскільки діяння вчинене з проникненням у приміщення, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК у зв`язку з таким.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з ч.4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст.162 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є громадянином України, із середньою освітою, не працює, неодружений, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 458 від 01.07.2024 ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушеними формами поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він вчинив кримінальне правопорушення, який віднесено до кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає його щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченого, який ніде не працює, не має стабільних доходів, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, у суду відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі експертизи в сумі 6436,88 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного ) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню №0000414 у загальному розмірі 6436,88 грн., а саме: за проведення судової товарознавчих експертиз: №СЕ-19/121-24/11887-ТВ від 30.04.2024 у сумі 1893 гривень 20 копійок, №CE-19/121-24/13144-ТВ від 15.05.2024 у сумі 1514 гривень 56 копійок, №CE-19/121-24/11885-ТВ від 30.04.2024 у сумі 1514 гривень 56 копійок, №CE-19/121-24/16122-ТВ від 20.06.2024 у сумі 1514 гривень 56 копійок, перерахувавши їх на р/р НОМЕР_1 , код класифікації доходів бюджету 24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження.

Арешт на майно накладений ухвалами Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.04.2024 року, 25.04.2024 року, 07.05.2024 року та 10.07.2024 року скасувати.

Речові докази: два пропанові балони об`ємом 50 л кожен які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в останнього; мобільний телефон «Xiaomi» Redmi A 2, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 , залишити в останньої; велосипед марки «Україна», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити в останнього.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_11