Справа № 443/1900/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/455/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 19 березня 2024 року щодо ОСОБА_9 ,

з участю: прокурора ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 19 березня 2024 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_9 тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 22 липня 2023 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Вирішено питання про арешт майна та речові докази.

Згідно вироку суду, 21 липня 2023 року приблизно о 23:00 годині ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , який належить родині ОСОБА_13 , перебуваючи у стані необхідної оборони, викликаної суспільно небезпечними діяннями ОСОБА_14 , а саме нанесенням ударів кулаками рук в область обличчя та тулубу ОСОБА_9 , внаслідок яких останній отримав легкі тілесні ушкодження, діючи умисно, з мотивів захисту його охоронюваних законом прав та інтересів, та припинення суспільно небезпечного посягання ОСОБА_15 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, схопив кухонний ніж, який лежав на столі, та наніс ним один удар ОСОБА_16 в ділянку грудної клітки, зліва в область серця, спричинивши тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки зліва з ушкодженням серця, що ускладнилось його гемотампонадою та призвело до гострої серцево-судинної недостатності, від якого останній помер на місці.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 місцевим судом кваліфіковано за ст.118 КК України, як

умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

На вказаний вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.

На підтримку своїх апеляційних вимог покликається, що при ухваленні оскаржуваного вироку допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильно застосовано закону України про кримінальну відповідальність.

Не погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого за ст.118 КК України, оскільки його дії мають ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. У вироку суду відсутнє належне обґрунтування щодо відсутності у діях обвинуваченого ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Вказує, що висновки суду містять суперечності, а саме судом констатовано відсутність жодних достатніх доказів наявності у ОСОБА_9 прямого умислу та мотиву на вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, водночас у рішення суд вказує, що він критично оцінює та відхиляє доводи обвинуваченого про те, що він не бажав своїми діями спричинити смерть потерпілого, оскільки локалізація та спосіб нанесення удару ножем (пряма дія), сила та наряддя свідчать саме про бажання настання тяжких наслідків, про що обвинувачений заявив у судових дебатах.

Прокурор вважає, що умисел ОСОБА_9 спрямований на позбавлення волі ОСОБА_16 , доведений в судовому засіданні поза розумним сумнівом, що підтверджується й іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування та досліджені в судовому порядку, про те судом не надано належної об`єктної оцінки таким.

На думку прокурора обвинувачений не перебував у стані необхідної оборони, оскільки поведінка потерпілого не створювали реальної загрози заподіяння шкоди ОСОБА_9 , так як обставини справи, які підтверджені доказами свідчать, що обвинувачений мав можливість уникнути конфлікту та покинути будинок, оскільки конфлікт не був безперервним.

В конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_16 неодноразово втручались потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , тому конфлікт неодноразово припинявся. Натомість покази обвинуваченого про те, що він хотів покинути будинок та захистити свою дочку від дій потерпілого спростовуються матеріалами справи та показами потерпілих, оскільки потерпіла ОСОБА_17 , покинула будинок та пішла до сусідки щоб викликати працівників поліції, однак обвинувачений маючи можливість також покинути будинок з дочкою та дочекатись приїзду працівників поліції в сусідньому будинку, все рівно залишився у помешканні, а тому слід вважати, що обвинувачений не сприймав загрозу з боку потерпілого як реальну.

Покликається, що завдання ОСОБА_9 удару ножем ОСОБА_16 в життєвоважливий орган (серце) свідчить про невідповідність знарядь захисту і нападу, характеру небезпеки, що загрожувала ОСОБА_9 , та обставин, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, оскільки потерпілий жодної зброї чи будь-яких інших предметів не мав, а завдав упродовж вечора під час конфлікту 5-7 ударів кулаком в різні частини тіла, що підтверджується висновком експерта №101/2023 та показами самого обвинуваченого, який отримав легкі тілесні ушкодження.

Звертає увагу, що в судовому засіданні також було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 займався важкою атлетикою, раніше вчився в інституті фізичної культури, є фізично розвиненим, міцної тілобудови, а від так мав можливість ефективно відбитись від дій ОСОБА_16 іншими засобами із заподіянням потерпілому шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, однак жодних дій щодо цього не вчиняв.

Ставить під сумнів висновки суду щодо реальності загрози ОСОБА_9 з боку ОСОБА_16 , через те, що потерпілий був значно молодшим, більшої статури та сильніший за обвинуваченого, оскільки такі поняття є оціночними. Крім цього згідно судово -токсигологічної експертизи в крові трупа ОСОБА_16 виявлено етиловий спирт в кількості 3.09 %, що являється критичним показником, то виникає сумнів, чи взагалі ОСОБА_16 в такому стані міг становити будь-яку загрозу для ОСОБА_9 .

Вказує, що суд не дав належної оцінки показанням обвинуваченого, наданих ним під час його допиту в судовому засіданні, та під час огляду в суді відео слідчого експерименту проведеного під час досудового розслідування, де обвинувачений повідомляє зовсім різні обставини справи. Зокрема, у судовому засіданні обвинувачений повідомив, що конфлікт мав місце біля столу в кухні-кімнаті під час якого, ОСОБА_16 наносив удари обвинуваченому, а останній стоячи і опершись на стіл захищався (відбивався) всім чим попало під руки і можливо в цей час йому попав в руку ніж. Однак згідно відео слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_9 під час конфлікту лежав на спині на підлозі в приміщенні кухні-кімнати, а ОСОБА_16 нахилившись над ним намагався нанести удар рукою, однак вздихнув та впав на обвинуваченого. При цьому жодного кухонного приладдя на підлозі, яким би обвинувачений міг відмахуватись не було.

Також прокурор звертає увагу, що після нанесення потерпілому удару жодних дій з метою врятування життя останнього не вчиняв, а мовчки пішов в сусідню кімнату вмиватись. При цьому, суд не правильно оцінив те, що обвинувачений допоміг потерпілій ОСОБА_11 повернути на бік її сина, щоб останньому було легше дихати, оскільки ОСОБА_9 повернув на бік ОСОБА_16 для того щоб мати змогу самому встати з підлоги, оскільки ОСОБА_16 лежав на ньому.

Акцентує, що умисел ОСОБА_9 на спричинення смерті ОСОБА_16 , також підтверджується у висновком судової-психіатричної експертизи, згідно якого обвинувачений ОСОБА_9 при спілкуванні з лікарем повідомив що «взяв в руки ніж і завдав удару ОСОБА_16 ».

Також суд на надав належної оцінки показам експерта ОСОБА_18 , а саме у вироку суду не повністю викладено його покази дані ним на запитання прокурора, у яких він повідомив, що отримана ОСОБА_16 колото-різана рана (характеристики раневого каналу, глибина, форма та напрямок) не є характерною для «хаотичної відмашки», як стверджує обвинувачений, при «хаотичній відмашції» характеристики рани були б дещо іншими.

Крім цього вважає, що суд частково не правильно оцінив та виклав у вироку, покази потерпілої ОСОБА_11 (матері ОСОБА_16 ). Так, суд критично оцінив показання потерпілої ОСОБА_19 про те, що конфлікт між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 закінчився і вона пішла прилягти, задрімала і приблизно за 30-40 хв., проснувшись побачила як її син та обвинувачений стоять на кухні ніби обнявшись і надаються на підлогу, з огляду на показання потерпілої ОСОБА_22 та свідка ОСОБА_23 , з яких вбачається, що з часу коли ОСОБА_22 вийшла з будинку і побігла до сусідки ОСОБА_23 та до її повернення разом з сусідкою пройшло близько 10 хв. Однак покази щодо часових проміжків не правильно оцінені судом, оскільки потерпіла ОСОБА_11 пішла прилягти в іншу кімнату, ще до того як інша потерпіла ОСОБА_22 пішла до сусідки щоб викликати поліцію, оскільки між ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_9 , знову розпочався конфлікт.

Під час апеляційного розгляду прокурор просить дослідити протокол слідчого експерименту з підозрюваним від 12.09.2023 із додатком у виді відеозапису, покази дані під час судового засідання обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_24 ; висновок експерта №32/2023 за результатами проведення судово-медичної експертизи щодо причин смерті ОСОБА_16 та покази експерта ОСОБА_25 дані під час судового розгляду щодо роз`яснень висновку, висновок судово-психіатричної експертизи № 910 від 25.08.2023р.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції при ухваленні вказаного вироку допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність враховуючи таке.

Вважає необґрунтованим висновки місцевого суду щодо не підтвердження кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України.

Звертає увагу, що суд покликавшись на відсутність доказів наявності у ОСОБА_9 прямого умислу та мотиву на вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, одночасно критично оцінив та відхилив доводи обвинуваченого про те, що він не бажав своїми діями спричинити смерть потерпілого ОСОБА_16 , оскільки локалізація та спосіб нанесення удару ножем (пряма дія), сила та знаряддя свідчать саме про бажання настання тяжких наслідків.

Вважає, що із врахуванням зібраних в ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду доказів, умисел обвинуваченого ОСОБА_9 був спрямований саме на позбавлення життя ОСОБА_16 , однак судом не було надано належної оцінки таким.

Звертає увагу, що потерпілий під час конфлікту із обвинуваченим своїми діями не створював реальної загрози заподіяння шкоди ОСОБА_9 , так як мав можливість уникнути конфлікту та покинути будинок, в якому цей конфлікт відбувався, оскільки конфлікт неодноразово припинявся, а тому він об`єктивно не перебував у стані необхідної оборони, як про це зазначив суд у вироку.

Також встановлена в ході судового розгляду обставина, що обвинувачений ОСОБА_9 наносячи удар ножем потерпілому ОСОБА_16 в серце, яке є життєво важливим органом, очевидно свідчить про невідповідність знарядь захисту і нападу, характеру небезпеки, що загрожувала ОСОБА_9 , та обставин, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, так як ОСОБА_16 , жодної зброї чи будь-яких інших предметів (в тому числі колото-ріжучих) не мав.

Акцентує, що суд першої інстанції не на надав належної оцінки показам у судовому засіданні судово - медичного експерта ОСОБА_18 про те, що отримана потерпілим ОСОБА_16 колото-різана рана не є характерними для "хаотичної відмашки" про що неодноразово у своїх показах стверджував обвинувачений ОСОБА_9 та про що суд зазначив у вироку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуваний вирок у частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_9 за ст.118 КК України менш сувору міру покарання в межах санкції статті, а також застосувати до нього ст.75 КК України та звільни ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком.

На підтримку своїх апеляційній вимог захисник покликається, що призначене ОСОБА_9 покарання є явно несправедливим внаслідок суворості, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винного та обставинам, які пом`якшують покарання.

Вказує, що місцевий суд не врахував як обставини, які пом`якшують покарання повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також вчинення такого з перевищенням меж крайньої необхідності.

Наголошує, що щире каяття обвинуваченого ґрунтувалось на належній критичній оцінці своїх протиправних дій, їх осуд, бажання виправити ситуацію та готовність нести відповідальність за перевищення меж самозахисту. Зазначає, що обвинувачений допоміг потерпілій ОСОБА_19 перевернути її сина на бік щоб останньому було легше дихати, дочекався приїзду дільничного та фельдшера, а у подальшому швидку допомогу та працівників поліції.

Вважає, що суд не врахував, що дії ОСОБА_9 були вимушеними та були наслідком тривалих протиправних дій потерпілого по відношенню до обвинуваченого та його доньки і потерпілої ОСОБА_26 . Також суд не врахував, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.118 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Акцентує, що санкція ст.118 КК України передбачає і менш суворе покарання, однак суд призначив ОСОБА_9 максимальне покарання. Вважає, що ОСОБА_9 слід призначити більш м`який вид покарання, передбачений санкцією ст.118 КК України, а саме у виді виправних робіт.

Звертає увагу, що суд, визнаючи перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, не врахував, що ОСОБА_9 розумів, що відбувається та наслідки своїх дій. Перебування ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння не було чинником початку конфлікту. Обвинувачений мав намір покинути житло, але разом із дочкою, оскільки хвилювався за неї через агресивну поведінку потерпілого.

Вважає, що ураховуючи принципи індивідуалізації, законності, гуманізму та адекватності покарання, встановлені судом обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини, вчинення в стані необхідної оборони, позитивна характеристика обвинуваченого, відсутність судимостей, не перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра, свідчать про можливість досягнення мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_9 від суспільства в умовах контролю за його поведінкою, відтак наявні підстави для застосування ст.75 КК України.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор, потерпіла ОСОБА_11 та її представник підтримали подані ними апеляційні скарги, з наведених у них мотивів, та просив такі задоволити. Апеляційну скаргу сторони захисту заперечили як безпідставну.

Обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник та потерпіла ОСОБА_12 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту у повному обсязі, просили таку задоволити. Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої заперечили як необґрунтовані.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст поданих апеляційних скарг, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційних скаргах прокурор та представник потерпілої покликаються на неправильну кваліфікацію місцевим судом дій обвинуваченого за ст.118 КК України, вважаючи, що дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у межах санкції даної статті.

Захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_9 за ст.118 КК України, однак покликається на суворість призначеного обвинуваченому покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У ч.1 ст.91 КПК України наведені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.

Згідно обвинувального акта дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

За наслідками судового розгляду суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_9 за ст.118 КК України, а саме, як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду місцевий суд ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування мотиву та спрямованості умислу ОСОБА_9 на вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_9 визнав, що наніс потерпілому ножове тілесне ушкодження, однак не погодився з кваліфікацією його дій за ч.1 ст.115 КК України та зазначив, що вчинив дії для самозахисту від протиправного посягання.

З наданих у судовому засіданні місцевого суду показань обвинуваченого вбачається, що від у день події він приїхав у гості до своєї доньки в с. Покрівці, у тому числі і для того щоб допомогти зятеві ОСОБА_27 відремонтувати косарку, який попередньо просив його приїхати допомогти по господарству. Приїхавши, він переодягнувся в брудний одяг і пішов з ОСОБА_28 ремонтувати косарку та косити траву. ОСОБА_28 на той час уже був випивший, однак жодної агресії не проявляв. Вони покосили. ОСОБА_28 пішов ще до сусіда допомогти по господарству. Дочка ОСОБА_29 почала готовити вечерю і попросила його залишитись ночувати. Він переодягнувся в чистий одяг. Вони сіли вечеряти. Прийшов ОСОБА_28 , помився та сів за стіл у штанах. Однак від нього відчувався запах бензину і він сказав ОСОБА_28 щоб той пішов ще раз помився. ОСОБА_28 пішов ще раз помився і зняв штани. На той час ОСОБА_28 уже був п`яний. Вони присіли, повечеряли. ОСОБА_30 ОСОБА_11 пішла із онуком в кімнату. Він також пішов у сусідню кімнату та ліг у ліжко. Дочка з зятем залишилися в кухні-кімнаті, там де вони вечеряли. Через деякий час він почув суперечку між його донькою та зятем. ОСОБА_28 забіг до нього у кімнату та сказав забрати доньку. Він одягнув джинси та вийшов до них. Між ОСОБА_29 та ОСОБА_28 почалась шарпанина. Вийшовши з кімнати він побачив як ОСОБА_28 тягнув ОСОБА_29 за волосся. Також до них вийшла сваха ОСОБА_11 . Він намагався заспокоїти ОСОБА_28 , однак той почав із ним сваритись. Донька просила його не вмішуватись і стала між ними. ОСОБА_28 його вдарив в обличчя, потім ще раз, наніс кілька ударів, внаслідок чого він упав. Піднявшись, між ними знову почалась шарпанина. Він захищався, але не бив зятя. ОСОБА_28 наносив йому удари по животі та ребрах. Тоді він сказав ОСОБА_29 їхати з ним додому та викликати поліцію. ОСОБА_29 вибігла з будинку як він зрозумів щоб викликати поліцію. Він та сваха намагались заспокоїти ОСОБА_28 . ОСОБА_31 сказав до своєї матері чого вона його не захищає та відштовхнув її. Він узяв зятя за плечі і намагався заспокоїти, однак останній знову наніс йому кілька ударів в обличчя. Він відхилявся від ударів, хапав руками що йому попалось під руки щоб відбитись. Він не бачив, що саме тримав у руках. Він упав та не міг встати. ОСОБА_28 продовжував наносити удари. Він удав, що знепритомнів. Раптом все припинилось. Мирослав лежав на ньому. Сваха стояла на кухні. Він перевернув ОСОБА_28 , той важко вздихнув та з його тіла щось стричало коричневе. Тоді підбігла ОСОБА_11 і почала кричати. Він не зрозумів, що сталось, побачив лезо. Досить легко витягнувся ніж. Рана була дуже маленька. Сваха взяла ніж завернувши у халат, відійшла. Крові не було. Мирослав покашлював. Тоді прибігла ОСОБА_12 з подружкою. Він пішов помитися. Він не розумів, що робиться. Після того приїхала поліція. Вже перебуваючи у автомобілі поліції він прийшов до себе і ОСОБА_29 повідомила, що ОСОБА_28 помер. Також у судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що він не покинув житло, оскільки думав, що конфлікт припиниться.

Наведені показання обвинувачений ОСОБА_9 підтримав і при апеляційному розгляді справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_9 вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_16 при перевищенні меж необхідної оборони на підставі аналізу:

-показань потерпілої ОСОБА_12 , даними у судовому засіданні місцевого суду, про те, що 21.07.2023 близько 16:30 год. до них у с. Покрівці приїхав її батько - ОСОБА_32 допомогти її чоловікові ОСОБА_27 у ремонтувати косарку, який попередньо під час телефонної розмови просив батька приїхати до них допомогти. Чоловік в той час уже був випившим. Коли батько приїхав, вони випили трішки горілки і пішли працювати (косити траву). Після закінчення роботи, близько 20:30 год. вони сіли вечеряти. Під час вечері вони вживали алкоголь, випили одну пляшку горілки на трьох (вона, батько, чоловік), об`ємом 0,5л. Свекруха за вечерею трохи посиділа і пішла до своєї кімнати лягати у ліжко. Після вечері батько також пішов до іншої кімнати лягати у ліжко. За вечерею просиділи близько 30 хвилин часу. Вона з чоловіком почали сваритися, оскільки він не хотів щоб вона їхала до ОСОБА_33 , де перебуває її матір. Перебуваючи у приміщенні кімнати-кухні, чоловік почав її бити, штовхнув від чого вона упала, схопив за волосся та почав тягнути. В цей момент з кімнати вийшли батько та свекруха і почали заспокоювати ОСОБА_28 , однак останній ніби не чув, що до нього говорять. Тоді чоловік почав кричати до батька та наносити йому удари. Батько прикривався руками та ударів не наносив. Батько стояв біля столу у кухні - кімнати, а вона стояла між ними. Однак, чоловік продовжував наносити удари батькові, від чого останній упав. Бив батька кулаками в більшості по обличчю, а коли батько упав в область грудей. Вона не могла відгородити чоловіка від батька. Чоловік на кілька секунд заспокоївся. Батькові вдалось піднятись, однак чоловік продовжив бити її батька, який сказав їй викликати поліцію та збиратись додому. Тоді вона побігла до сусідки щоб викликати поліцію, оскільки телефону при собі не мала. Повертаючись разом із сусідкою додому, остання дорогою намагались додзвонитись у поліцію. Коли вона повернулась, батько стояв обличчям до неї, чоловік знаходився позаду батька біля крісла в напівсидячому положенні, з правої сторони від батька. Свекруха була біля чоловіка. Вона одразу не звернула уваги на чоловіка, побачила батька, який був увесь у крові, на чолі була дуже велика гуля. Вона приготовила воду та сказала батькові помитись. ОСОБА_34 сказала, що ОСОБА_28 погано. Вона підійшла до чоловіка, він був блідий. Вона навіть не зрозуміла що сталось. ОСОБА_35 побачила на чоловікові трішки крові, витиривши яку, побачила рану. Вони хлюпали на нього водою, давали нюхати нашатир. Фельдшер виміряла чоловікові тиск, вони його перевернули на бік. Після того приїхали лікарі швидкої допомоги і констатували смерть її чоловіка;

-показань потерпілої ОСОБА_11 , даними у судовому засіданні місцевого суду, про те, що 21.07.2023 до них у с. Покрівці приїхав її сват - ОСОБА_9 допомогти синові ОСОБА_27 по господарству. Попередньо син просив свата приїхати допомогти по господарству. Вона приготувала вечерю, трішки посиділа і пішла у кімнату прилягти. За столом сиділи сват, син і невістка. Пізніше, коли син з невісткою перебували у іншій кімнати, між ними виник конфлікт. ОСОБА_28 штовхнув ОСОБА_29 , тягнув її за волосся, однак не бачила чи наносив їй удари. Сват в цей час знаходився у кімнаті і сказав ОСОБА_29 їхати додому. В цей момент ОСОБА_28 підійшов до нього почав бити його в обличчя. Після того все стихло і вона пішла спати. Коли вона лежала у себе в кімнаті почула шум. Вона побачила, що сват із її сином стояли ніби обнявшись і спустились до підлоги. Сват лежав плечима до підлоги, а ОСОБА_28 на ньому. Підійшовши до них, вона сказали їм ставати і сват піднявся. Вона не побачила, що син поранений. В свата у правій руці був ніж, вона забрала такий і поставила до інших ножів не миючи. Після того як сват встав і відповідно підняв сина, вона побачила у сина рану. Христини в цей момент не було в будинку. Приїхали лікарі швидкої і констатували смерть сина;

-показань свідка ОСОБА_36 , даними у судовому засіданні місцевого суду, про те, що вона є сусідкою ОСОБА_37 через дорогу. Близько 23:00 год. того дня, точної дати не пам`ятає, до неї прийшла ОСОБА_37 і повідомила, що ОСОБА_28 б`ється, і з метою заспокоїти його вона пішла із Христиною, оскільки їх чоловіки були у хороших відносинах. Про бійку між батьком і чоловіком ОСОБА_29 не повідомляла. Вона взулась і вони з Христиною пішли до них додому. Вона відразу ж викликала поліцію. З часу коли до неї пришла ОСОБА_29 і до того як вони зайшли у будинок ОСОБА_13 минуло не більше 5-10 хв. Коли вони прийшли у будинок, то ОСОБА_32 і ОСОБА_38 сиділи на підлозі, а саме ОСОБА_28 - плечима до неї, а ОСОБА_32 обличчям. Також у кімнаті-кухні була ОСОБА_11 ОСОБА_28 був у нижній білизні, ОСОБА_39 у штанах. ОСОБА_29 запиталась, що сталось, а ОСОБА_32 відповів «а що я». ОСОБА_32 був побитий, на чолі була гематома, з носа йшла кров. ОСОБА_40 казала до ОСОБА_41 йти помитись, що той і зробив. Оскільки ОСОБА_28 нічого не говорив, вона вийшла на вулицю викликати швидку допомогу. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_28 зразу не побачила. Вона думала, що йому просто погано. Коли вона викликала швидку допомогу, приїхав дільничий, на ОСОБА_28 вона побачила ніби як подряпину, крові не було. Вона не чула, що саме ОСОБА_39 вдарив ОСОБА_28 ножем. ОСОБА_32 часто приїжджав до дочки у гості. Конфлікти були у їх сім`ї. Було таке, що ОСОБА_28 бив ОСОБА_29 ;

-показань свідка ОСОБА_42 , даними у судовому засіданні місцевого суду про те, що він працює на посаді офіцера поліції Гніздичівської громади. На початку літа цього року він був у патрулі, точної дати не пам`ятає, та близько 23:00 год. до нього зателефонувала знайома і повідомила, що в сусідів відбувається конфлікт. Він під`їхав, побачив обвинуваченого на вході у будинок. Обвинувачений був роздітий, обличчя і живіт були у крові. Зайшовши у будинок він запитав, що трапилось, однак йому ніхто нічого не відповів. В будинку сиділи мати поряд з потерпілим і намагаляся привести його до тями. Потерпілий був лише в нижній білизні (трусах). Від усіх було чути запах алкоголю. Мама і дружина казали, що потерпілому погано, вони були розгублені, бігали туди сюди. Ближче він побачив поріз, але крові не було, лише невеличкий підтік. Він взяв руку потерпілого і відчув пульс. Запитав чи телефонували у швидку на що відповіли, що так, але швидка буде не раніше ніж за 40 хвилин. Тоді він поїхав за фельдшером. Повернувшись, вона подивилась і сказала, що нема ознак життя. Після того приїхали швидка, наряд СРПП, слідчо-оперативна група. Все відбувалось сумбурно і з того, що всі потроху йому розповіли, зокрема дружина повідомила, що до них приїхав її батько і між ним та її чоловіком на кухні відбулась штовханина, стало зрозуміло, що між ними був конфлікт. Після приїзду фельдшера він зрозумів, що це може бути ножове поранення.

-показань свідка ОСОБА_43 , даними у судовому засіданні місцевого суду про те, що близько 23:00 год. в липні місяці цього року, точної дати не пам`ятає, до неї подзвонила сусідка і сказала, що ОСОБА_13 бються і комусь погано. Вона працювала фельдшером рік назад у тому селі і жила там. Вони поїхали туди. Приїхавши до ОСОБА_13 , вона вийшла з авто, надворі стояв чоловік і біля нього працівник поліції ОСОБА_44 Зайшовши у будинок, побачила ОСОБА_28 , який лежав посеред кімнати в плавках, поміряла йому тиск. Тиску не було, вона зрозуміло, що він мертвий. Глянула нижче і побачила рану. Інших ушкоджень на тілі ОСОБА_28 не бачила. Приблизно через 5 хв. приїхала сімейний лікар, якого привіз дільничий ОСОБА_45 та яка сказала, що ОСОБА_28 мертвий. Ще через 5 хв. швидка допомога.

-даних витягу з ЄРДР №0000632, згідно якого 22.07.2023 о 02:18 год. внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.115 КК України /т.1 а.с.115/;

-даних рапорту чергового ЧЧ ВП №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_46 від 22.07.2023 про отримання 21.07.2023 заяви, зареєстрованої ЄО за № 2579, згідно якої 21.07.2023 о 23:21 надійшло повідомлення зі служби НОМЕР_1 про те, що 21.07.2023 о 23:18 за адресою: АДРЕСА_2 , заявниця сусідка повідомила про те, що навпроти у сусідів відбулось домашнє насильство між тестем близько 50 років та зятем гр. ОСОБА_38 , близько 30 років, відбулась бійка, під час якої тесть наніс ножове проникаюче поранення зятю в район серця /т.1 а.с.117-118/;

-даних заяви ОСОБА_12 від 22.07.2023, згідно якої остання просить притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 21.07.2023 близько 23:00 год. нанесла ножове поранення її чоловікові ОСОБА_16 . Подія мала місце в житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 /т.1 а.с.120/;

-даних протоколу огляду місця події від 22.07.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 та доданою до протоколу фототаблицею, згідно якого у вказаному будинку, який складається з трьох житлових кімнат, у кімнаті №1 виявлено тіло гр. ОСОБА_16 , яке знаходиться в положенні лежачи на спині на килимовому покритті обличчям догори, під голову підставлена подушка. На трупі є труси, які дещо вологі. Ушкодження: на передній поверхні грудної клітки зліва по лівій пригрудній лінії в ділянці приблизно шостого міжребірр`я є рана неправильної веретеноподібної форми, розміром 2.9х1.0 см., розташована горизонтально відносно умовної осі тіла, в дні рани видніються м`які тканини клітки на шкірі навколо рани є накладення підсохлої РБК схожої на кров у вигляді комбінованих слідів. На лівій боковій поверхні живота в підреберній ділянці по передній акселярній лінії є поверхнева рана неправильної овальної форми, розміром 06х0.9 см, глибиною до 0.2 см. На шірі лівої верхньої кінцівки є множинні накладення РБК схожої на кров. На першому, другому, третьому, четвертому та п`ятому фалангових суглобах, та другому, третьому та четвертому міжфалангових суглобах лівої кисті по її зовнішній поверхні є по одному синцю, загальна їх кількість на кисті 7. На тильній поверхні 5-го фалангового суглоба лівої кисті є рана неправильної лінійної форми, розміром 1,0х1,0 см. Інших тілесних ушкоджень на доступних для огляду ділянках тіла не виявлено. Також з підлоги біля вхідних дверей вилучено змив слідів РБК під №1, з дерв`яних дверей, які ведуть у кімнату №3 вилучено змив слідів РБК під №2, з металевих посудин, які знаходяться на печі вилучено змив слідів РБК під №3, з внутрішньої сторони дверей, які ведуть до кімнати №1 вилучено змив слідів РБК під №4, з дерев`яної підлоги кімнати №2 вилучено змив слідів РБК під №8, в лівій шухляді нижньої частини кухонної стінки, що в кімнаті №1, виявлено та вилучено ножі в кількості 3 шт., в дерев`яній підставці на кухонній стінці, що в кімнаті №1, виявлено та вилучено ножі в кількості 5 шт., на столі у кімнаті №1 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» з номером мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 та ватний тампон зі слідами РБК під №6, у кімнаті №3 виявлено та вилучено жіночий халат голубого кольору зі слідами РБК позначений під №9 та плаття коричневого кольору під №10 /т.1 а.с.122-160/;

-даних заяви ОСОБА_11 від 22.07.2023, згідно якої остання надала дозвіл працівникам поліції на проведення огляду будинку, в якому вона проживає з сином за адресою: АДРЕСА_1 т.1 а.с.121/;

-даних висновку експерта №105/2023 від 26.07.2023, згідно якого у ОСОБА_12 виявлено: синець на зовнішній поверхні верхньої третини лівого плеча, який утворився від дії тупого (тупих) предмету (предметів), міг виникнути 21.07.2023 та відноситься до легкого тілесного ушкодження. Судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявне тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_12 могло утворитись в результаті падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення), немає /т.1. а.с.179/;

-даних протоколу огляду трупа ОСОБА_16 від 22.07.2023 та доданою до протоколу фототаблицею, згідно якого на трупі наявні ознаки проведення розтину, руки прямі, права нога пряма, ліва зігнута в коліні, дещо розвернута вліво, очі закриті, рот закритий, отвори носа, рота, вух чисті, шкірні покриви блідо-жовті. На кулаках обох рук наявні синяки, в області грудної клітки наявна проникаюча колото-різана рана. На трупі наявний одяг: труси синього кольору з червоними смужками, які вилучені та визнані речовим доказом постановою слідчого від 22.07.2023 /т.1 а.с.189-199/;

-даних висновку експерта №32/2023 від 21.08.2023, згідно якого: 1. Смерть гр. ОСОБА_16 настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки зліва з ушкодженням серця, що ускладнилось його гематомнонадою та призвело до гострої серцево-судинної недостатності, про що свідчать дані судово-медичної експертизи його трупа: наявність рани на шкірі передньої поверхні грудної клітки зліва, по пригруднинній лінії, в ділянці VІ-го міжребір`я, з утворенням ранового каналу загальною довжиною близько 8.0 см (при проникаючих колото-різапнх ушкодженнях органів грудіної клітки глибина ранового каналу та його напрямок може дещо змінюватись при зміні положення тіла із зміною взасморочташуванпя травмованих органів), форма якого прямолінійна, стінки прямовисні, кути гострі, що проходить в напрямку спереду-назад, перпендикулярно умовній осі тіла та через шкіру, підшкірну жирову клітковину, міжреберний м`яз, пристінкову плевру, перетинає передню стінку навколосерцевої сумки в напрямку до передньої поверхні серця, а саме до його правого шлуночка, утворюючи на ній рану лінійної форми, перетинає епікард, міокард та ендокард, утворюючи рану лінійної форми з рівними краями та загостреними кінцями та закінчуттьея в порожнині правого шлуночка: наявність близько 500 г кров`яних згортків темно-червоного кольору в навколосерцевій сумці; дані судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів: розлиті крововиливи в серці, перикарді, присланих м`яких тканинах з початковими реактивними змінами: наявність ознак раптового настання смерті у вигляді розлитих, рясних, з чіткими контурами, зливного характеру трупних плям, повнокрів`я внутрішніх органів, а також наявність в порожнинах серця та в великих кровоносних судинах рідкої темно-червоної крові. 2,3. При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_16 виявлено одну проникаючу колото-різану рану на шкірі передньої поверхні грудної клітки зліва, по пригрудній лінії, в ділянці VI-го міжребір`я, з утворенням ранового каналу загальною довжиною близько 8,0 см (при проникаючих каолото-різаних ушкодженнях органів грудної клітки глибина ранового каналу та його напрямок може дещо змінюватись при зміні положення тіла із зміною взаєморозташування травмованих органів), форма якого прямолінійна, стінки прямовисні, кути гострі, що проходить в напрямку спереду-назал, перпендикулярно умовній осі тіла з ушкодженням підшкірної жирової клітковини, міжреберного м`язу, пристінкової плеври, передньої стінки навколосерцевої сумки та передньої стінки правого шлуночка. Дане тілесне ушкодження, згідно даних судово-медичної експертизи трупа та судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів, утворились прижиттєво, незадовго до моменту настання смерті, згідно даних медико-криміналістичної експертизи від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, клинка ножа, який має одне гостре лезо, вістря та обух, про що також свідчать морфологічні особливості ушкодження, виявленого на шкірі, та ранового каналу (рівні, неосаднені краї рани, дещо заокруглений та незначно осаднений латеральний (лівий) кінець та дещо загострений медіальний (правий) кінець, прямолінійна форма ранового каналу з рівними, прямовисними стінками, гострими кутами та з відсутністю тканних перетинок), має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя і в даному випадку перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. 4. Також при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_16 виявлені морфологічні ознаки захворювання гіпертрофічної кардіоміопатії, яке не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. 5. Кров від трупа гр. ОСОБА_16 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. 6. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа гр. ОСОБА_16 виявлено етиловий спирт в кількості 3,09‰ (проміле). Вказана концентрація алкоголю в крові при житті може викликати сильне алкогольне сп`яніння /т.1 а.с.203-205/.

Згідно дослідницької частини вказаного висновку, при зовнішньому дослідженні трупа ОСОБА_16 виявлено: на тильній поверхні ділянки проекції лівого променево-зап`ястного суглобу є синець неправильно-овальної форми; на тильній поверхні ділянки проекції ІІ-ІІІ-го п`ястно-фалангових суглобів лівої кисті є синець неправильно-округлої форми. На тильній поверхні ділянки проекції IV-V-го п`ястно-фалангових суглобів лівої кисті є синець неправильно-округлої форми. На фоні описаного вище синця, в ділянці проекції V-го п`ястно-фалангового суглобу є поверхнева рана лінійної форми, розміром 0,6х0,1 см., глибиною близько 0,1 см. З рівними, неосадненими краями та гострими кінцями. На тильній поверхні ІІІ-го проксимального міжфалангового суглобу лівої кисті з переходом на тильну поверхню проксимальної фаланги ІІІ-го пальця є синець неправильно-смугастої форми. На тильній поверхні IV-го проксимального міжфалангового суглобу лівої кисті є синець неправильно-округлої форми. Інших тілесних ушкоджень на доступних для огляду ділянках тіла не виявлено;

-даних висновку експерта №108/2023-мк від 02.08.2023, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи у відділенні судово-медичної криміналістики клаптя шкіри з передньої поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_16 було виявлено одне колото-різане ушкодження, що утворилося внаслідок дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа, який має одне гостре лезо, вістря та обух /т.1 а.с.206-208/;

-даних постанов про відібрання біологічних зразків від 22.07.2023 та протоколів про відібрання зразків для експертизи від 22.07.2023, згідно яких у ОСОБА_16 відібрано зразки біологічного походження, а саме: зрізи нігтьових пластин з обох рук, змиви з обох рук, зразки відбитків пальців рук /т.1 а.с.209-210, 211-212, 213-215/;

-даних постанов про відібрання біологічних зразків від 22.07.2023 та протоколів про відібрання зразків для експертизи від 22.07.2023, згідно яких у ОСОБА_9 відібрано зразки відбитків пальців рук, змиви з обох рук, зрізи нігтьових пластин з обох рук, зразки крові, змиви з живота та грудей, які постановою слідчого від 22.07.2023 визнані речовими доказами /т.1 а.с.216-218, 219-220, 221-222,223-224, 225-226, 227/;

-даних протоколу затримання від 22.07.2023, згідно якого о 01:50 год. 22.07.2023 затримано ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про затримання повідомлено його доньку ОСОБА_12 , у якого було виявлено та вилучено джинси голубого кольору з слідами РБК, ремінь чорного кольору, резинові тапочки темно-сірого кольору, телефон марки «ХІАОМІ Redmi Note 8Т» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , чорного кольору, які постановою слідчого від 22.07.2023 визнані речовими доказами /т.1 а.с.229 - 230/;

-даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.07.2023 та копією довідки від 22.07.2023 огляду ОСОБА_9 , згідно яких, ОСОБА_9 на момент огляду перебуває у стані алкогольного сп`яніння - 1,29 ‰. На момент огляду скарги на біль в обличчі (ніс, щоки, лоб), припухлість на лобі, біль в грудній клітці, затруднення при диханні, рухах тулубом, головокружіння. Пацієнт отримав травми в побуті під час бійки з зятем /т.1 а.с.234, 235/;

-даних висновку експерта № 101/2023 від 23.08.2023, згідно якого: 1,2,3,4. У гр. ОСОБА_9 виявлено: синець на лобній ділянці зліва, синець в лівій підочній ділянці, синець та садно на спинці носа, синець в правій лобній ділянці, синець в лівій привушній ділянці, синець на спині, в лівій лопатковій ділянці, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли виникнути 21 липня 2023 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_9 на різних анатомічних поверхнях та ділянках тіла, малоймовірним є утворення їх внаслідок одноразового падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення) /т.1. а.с.237-238/;

-даних висновку судово-психіатричного експерта № 910 від 25.08.2023, згідно якого на даний час ОСОБА_9 психічним захворюванням не страждає. Може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_9 хронічним психічним захворюванням та недоумством не страждав і не перебував у тимчасовому чи іншому хворобливому стані психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру /т.1 а.с.241-243/;

-даних висновку експерта № 92/2023-мг від 29.09.2023 за результатами молекулярно-генетичної експертизи, згідно якого на поверхнях леза ножа (об`єкт №1), вилученого під час огляду місця події, виявлена кров людини. Із слідів крові (об`єкт №1) на поверхнях леза ножа, вилученого під час огляду місця події, отримано препарати ДНК чоловічої статевої належності та встановлено їх генотип. Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадіння генотипу біологічного сліду (крові) на поверхнях леза ножа (об`єкт №1), вилученого під час огляду місця події, з генотипом ОСОБА_16 з ймовірністю не менше 99,(9)1%.

Із контактних слідів (об`єкт №2), в змивах з поверхонь руків`я ножа, вилученого під час огляду місця події, отримано препарати ДНК чоловічої статевої належності зі змішаними генетичними профілями. Проведеним молекулярно-генетичним порівняльним аналізом виявлено співпадіння змішаного генотипу у вищевказаному об`єкті із генотипом потерпілого ОСОБА_16 та підозрюваного ОСОБА_9 /т.1 а.с.246-249/;

-даних висновку експерта № 249/2023ц від 21.08.2023 за результатами цитологічної експертизи, згідно якого кров трупа ОСОБА_16 відноситься до групи А ізосерологічної системи АВ0 з супутнім антигеном Н, що встановлено дослідженням зразка його крові. Кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0. В слідах піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин обох рук ОСОБА_9 (об`єкти №1,2) виявлено кров особи чоловічої генетичної статі, антигени А і Н за ізосерологічною системою АВ0, клітини плоского епітелію статева належність яких не встановлена через відсутність ядер. Таким чином, досліджувана кров походить від будь-якого чоловіка /чоловіків/, крові якої /яких/ властиві дані антигени, в тому числі і від трупа ОСОБА_16 . Походження даної крові від підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді домішку не виключається за умови наявності в нього ушкоджень із зовнішньою кровотечею /т.2 а.с.4-6/;

-даних висновку експерта № 803/2023-ім від 23.08.2023 за результатами імунологічної експертизи, згідно якого у слідах на фрагменті вушної косметичної палички зі змивом з металевої миски (об`єкт №3), який проведений 22.07.2023 під час огляду місця події в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 виявлено кров людини та антигени А і Н ізосерологічої системи АВ0. Таким чином можна припустити, що виявлена кров може походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_16 /т.2 а.с.9-12/;

-даних висновку експерта №807/2023-ім від 18.08.2023 за результатами імунологічної експертизи, згідно якого у слідах на ватному диску (об`єкт №1) зі столу кімнати №1 (під №6), вилученому під час огляду місця події в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено кров людини та антигени А і Н, що не виключає можливості походження виявленої крові від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від трупа ОСОБА_16 /т.2 а.с.15-17/;

-даних висновку експерта № 802/2023-ім від 23.08.2023 за результатами імунологічної експертизи, згідно якого у слідах на марлевому тампоні зі змивами з живота та грудей, які відібрані 22.07.2023 у ОСОБА_9 (об`єкт №1), виявлено кров людини та антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, можна припустити, що виявлена кров може походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від ОСОБА_16 . Також, не можна категорично виключити походження виявленого антигену Н і за рахунок домішку крові від підозрюваного ОСОБА_9 , при умові зовнішньої кровотечі у останнього, у випадку змішування крові від двох або більше осіб /т.2 а.с.21-24/;

-даних висновку експерта № 798/2023-ім від 25.08.2023 за результатами імунологічної експертизи, згідно якого у слідах на джинсових штанах (об`єкти №№1,2,3.4,5,6,7,8,9), на ремені (об`єкти №№10,11,12), на парі гумових тапок (об`єкти №№13,14,15,16), вилучених у підозрюваного ОСОБА_9 , виявлено кров людини та антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, можна припустити, що виявлена кров може походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від ОСОБА_16 . Також, не можна виключити походження виявленого антигену Н і за рахунок домішку крові від підозрюваного ОСОБА_9 , при умові зовнішньої кровотечі у останнього, у випадку змішування крові від двох або більше осіб /т.2 а.с.27-31/;

-даних висновку експерта № 801/2023-ім від 18.08.2023 за результатами імунологічної експертизи, згідно якого у слідах на вушній паличці з ватним тампоном зі змивом із слідами РБК, вилученої під час огляду місця події, з підлоги кухні коридору (під номером 1) будинку за адресою: АДРЕСА_1 , (об`єкт №1), виявлена кров людини та антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В не виявлені. Таким чином, можна припустити, що кров виявлена у вищевказаних об`єктах може походити від будь-якої особи з групою крові 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі від ОСОБА_9 /т.2 а.с.57-58/;

-даних висновку експерта №800/2023-ім від 18.08.2023 за результатами імунологічної експертизи, згідно якого у слідах на вушній паличці з ватним тампоном зі змивом із слідами РБК, вилученої під час огляду місця події, з підлоги кімнати №1 (об`єкт під номером 8) будинку за адресою: АДРЕСА_1 , (об`єкт №1), виявлена кров людини та антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Антигени А і В та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В не виявлені. Таким чином, можна припустити, що кров виявлена у вищевказаних об`єктах може походити від будь-якої особи з групою крові 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі від ОСОБА_9 /т.2 а.с.59-60/;

-даних протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2023 та доданим до протоколу відеозаписом, згідно яких учасник слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_9 показав та розказав як 21 серпня 2023 року він приїхав в с. Покрівці до своєї доньки та затя ОСОБА_28 . Вони випили по 100-150 гр. горілки, закусили та пішли із зятем ремонтувати газонокосарку. Ніякої агресії не було. Після того як вони покосили траву ОСОБА_28 ще пішов до сусіда допомогти косити траву. Після того вони сіли повечеряти. ОСОБА_28 ще не було. Вони поросходились по кімнатах. Він дивився телевізор і в цей момент прибіг ОСОБА_28 , сів вечеряти, він вийшов до нього і вони випили ще по 50 грам. ОСОБА_28 уже був досить п`яний і агресивний. Він пішов до кімнати. Через деякий час ОСОБА_28 прибіг до нього в кімнату і сказав, щоб він звернув увагу дочці. Він відповів ОСОБА_28 щоб вони самі між собою розібрались. Ще через деякий час він почув крики. Вийшовши з кімнати на кухню, він побачив як зять тягає його доньку за волосся. Він почав заступатися, сваха почала до ОСОБА_28 кричати. Конфлікт почався через те, що ОСОБА_29 хотіла поїхати в Італію до своєї матері. ОСОБА_28 казав, що якщо вона поїде, то не повернеться. Він відповів зятю, що ОСОБА_29 повернеться, все буде добре, і в той час ОСОБА_28 сказав до нього щоб він мовчав і наніс йому удар кулаком в обличчя. ОСОБА_29 заступилася, ставши між ними. Ще раз ударив, зачепив ОСОБА_29 . Він сперся на крісло, сказав ОСОБА_28 , що він робить, а той знову наніс йому кілька ударів від яких він упав. Після того, зять наніс йому ще кілька ударів ногою. Він намагався встати, однак ОСОБА_28 наніс йому ще кілька ударів по грудях та в обличчя, від чого почала текти кров з носа. Він встав і сказав до Христини збиратися і що вони поїдуть додому, а також зателефонувати в поліцію. ОСОБА_29 вибігла на двір. ОСОБА_28 підійшов до нього і почав знову наносити йому удари по животі, по тулубу, від яких він упав. У відповідь він не наносив жодних ударів ОСОБА_28 , а лише прикривався. ОСОБА_30 звернула увагу сина на те, що він робить, у відповідь на що він її ударив в живіт. Тоді вже він звернув увагу зятю, у відповідь на що той наніс йому ще кілька ударів від яких йому запоморочилось у голові, він небачив, що і як, упав, настала тиша. Почув хрип, відкрив очі і в той час ОСОБА_28 нахиляється і упав на нього, а саме головою на груди, вздихнув. Він полежав так кілька секунд і скинув ОСОБА_28 із себе на бік, і побачив у нього в грудях ніж. Крові не було. Одразу прибігла сваха, почала кричати, що ми робимо і витягнула ніж. Як опинився ніж у грудях він не може сказати. Мирослав ще кашляв і сваха почала його відтягувати. Ми перевернули ОСОБА_28 на бік і він ще дихав, але кожен раз все важче і важче. Тоді прибігла ОСОБА_29 з сусідкою, сказала йому піти помитися. Сусідка почала телефонувати у швидку допомогу, поліцію. Він пішов митися. Після того, коли приїхала поліція, ОСОБА_29 сказала йому, що ОСОБА_28 помер. Показав, де знаходились ножі на кухні.

ОСОБА_12 пояснила та показала, що увечері того дня, у неї з чоловіком ОСОБА_20 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_28 почав її бити. Підбіг її батько ОСОБА_9 , почав заспокоювати ОСОБА_28 , у відповідь на що останній почав також бити її батька. Пам`ятає, що точно бив батька по обличчю, було більше п`яти ударів. Батько захищався, вона не бачила щоб він наносив ОСОБА_28 удари. Вона намагалась заспокоїти ОСОБА_28 , однак у неї нічого не виходило. Конфлікт між ними тривав приблизно 30 хвилин. Вона не пам`ятала, де поставила свій телефон, а тому побігла до сусідки. Її не було приблизно 15 хвилин. Коли повернулась, то побачила батька у крові. На ОСОБА_28 навіть не звернула уваги, думала, що йому просто зле. Коли витирала кров на ОСОБА_28 , то побачила рану. Ножа не бачила. Потім приїхала швидка допомога і констатували смерть.

ОСОБА_11 пояснила та показала, що 21.07.2023 за місцем її проживання у с. Покрівці, її син ОСОБА_28 та сват ОСОБА_9 ремонтували газонокосару, косили траву. Після того ОСОБА_28 пішов ще до сусіда допомогти. Вони сіли до вечері. За вечерею вживали алкоголь. Вона трохи посиділа за столом і пішла у кімнату. Через деякий час почула, що між ОСОБА_29 та ОСОБА_28 виник конфлікт. Вона бачила як ОСОБА_28 штовхнув Христину, взяв за волосся і тягнув. Вона звернула синові увагу, але таке враження було, що це вже був не її син. Останній відштовхув її, але не бив. Після того все затихло і вона пішла собі прилягти. Потім почула шум і побачила у кімнаті-кухні сина та свата, які стояли ніби обнявшись і падали. Підійшла до них, а вони не рухаються. Вона намагалась відтягти сина і побачила в руках у свата ніж, який одразу ж схватила та забрала. Ніж поставила на столик на місце до інших ножів. Тільки після того, вона побачила, що у її сина рана. Син важко дихав /т.2 а.с.40-52/;

-показань експерта ОСОБА_18 , який у судовому засіданні місцевого суду вказав про те, що такі тілесні ушкодженні, які вказані у висновку № 32/2023 від 21.08.2023 були виявлені у ОСОБА_47 . Зокрема, виявлені синці на фалангових суглобах лівої кисті могли утворитись від дії тупого твердого предмету та такі могли виникнути 21 липня при обставинах, про які повідомляв ОСОБА_9 . У судово-медичній практиці вважається, що кількість синців відповідає кількості ударів (дії тупого предмету). Колото-різана рана, виявлена у ОСОБА_15 є прямолінійна, глибиною 8 см., тобто утворилась від прямої дії. Гостра частина леза увійшла ближче до серця. Малоймовірним є отримання такого поранення від падіння на лезо ножа. При такому пораненні не виключається, що ОСОБА_38 міг ще деякий час вчиняти активні фізичні дії. 3,9 проміле може викликати сильне алкогольне сп`яніння. Відсутність кровотечі є ознакою колото-різаного поранення.

Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, згідно висновку №101/2023 від 23.08.2023, утворились від дії тупого предмету, а засохла кров по краю ніздрів може свідчити про кровотечу з носа. Тілесні ушкодження могли бути заподіяні при обставинах, про які повідомляв ОСОБА_9 .

На переконання колегії суддів, дослідивши у судовому засіданні наведені вище докази, проаналізувавши їх у сукупності, та надавши їм належну оцінку місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що умисне вбивство потерпілого обвинувачений ОСОБА_9 вчинив при перевищенні меж необхідної оборони.

Колегія суддів не приймає до уваги апеляційні доводи прокурора та представника потерпілої про наявність у діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та вважає висновки суду першої інстанції щодо кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст. 118 КК України правильними, виходячи з наступного.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст.118 КК). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.115 КК, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.118 цього Кодексу, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК).

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Апеляційні доводи прокурора та представника потерпілої про наявність суперечностей у висновках місцевого суду не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, оскільки судом констатовано, що ОСОБА_9 все ж таки вчинив умисне вбивство потерпілого, однак при перевищенні меж необхідної оборони, тобто вчини кримінальне правопорушення, передбачене ст.118 КК України.

Відповідно не заслуговують на увагу апеляційні доводи прокурора про те, що умисел ОСОБА_9 на спричинення смерті потерпілого підтверджується висновком судово-медичної експертизи, згідно якого обвинувачений у спілкуванні з лікарем повідомив, що взяв в руки ніж і завдав удару ОСОБА_16 .

При цьому, у своїх показання, наданих під час судового розгляду, обвинувачений не заперечував факт заподіяння потерпілому удару ножем.

Крім цього, з урахуванням наведеного, та з огляду на встановлені місцевим судом фактичні обставини справи, зокрема, те, що обвинувачений ОСОБА_9 наніс один удар ножем потерпілому, відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням експерта ОСОБА_18 з приводу отриманого потерпілим тілесного ушкодження.

Відтак, висновки суду першої інстанції про відсутність доказів наявності у ОСОБА_9 прямого умислу та мотиву на вчинення саме злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, є правильними.

При цьому, висновки місцевого суду про те, що обвинувачений ОСОБА_9 перебував у стані необхідної оборони, проте перевищив її межі, які були необхідні для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, підтверджуються дослідженими судом доказами та належним чином обґрунтовані.

Так, місцевим судом правильно встановлено, що згідно досліджених та наведених вище доказів у даному випадку мало місце суспільно-небезпечне посягання на охоронювані законом права обвинуваченого зі сторони потерпілого ОСОБА_16 , який вчиняв насильницькі дії як щодо своєї дружини ОСОБА_12 , яка є дочкою обвинуваченого, так і щодо самого обвинуваченого ОСОБА_9 , якому потерпілий наносив удари, спричинивши ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком експерта № 101/2023 від 23.08.2023.

Місцевий суд обґрунтовано визначив, що такі дії потерпілого спричиняли обвинуваченому інтенсивний біль і страх за своє життя і здоров`я, що давало достатні підстави сприймати загрозу як реальну, тобто суспільно небезпечне посягання досягло такого рівня, який згідно ст.36 КК України давав обвинуваченому право оборонятися від нього.

При цьому, показання потерпілих та дані висновку експертизи № 32/2023 від 21.08.2023, згідно якого у ОСОБА_16 , окрім синців на фалангових суглобах лівої кисті та колото-різаної рани, інших тілесних ушкоджень не виявлено, свідчать про те, що під час конфлікту обвинувачений не наносив потерпілому ударів, зокрема, руками.

Водночас, виявлені у потерпілого синці на фалангових суглобах лівої кисті підтверджують встановлені обставини щодо нанесення саме потерпілим ударів обвинуваченому.

Також місцевим судом ретельно проаналізовано та враховано обставини, які передували конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, і які було встановлено, зокрема, на підставі показань потерпілих, а саме те, що перед тим, як виник конфлікт між ОСОБА_20 та ОСОБА_37 , обвинувачений та потерпілі разом вечеряли, вживали алкоголь у приміщенні кухні, де згодом і відбулась подія. Під час вечері жодних конфліктів не було. А ніж, яким було спричинено удар потерпілому, лежав на столі, за яким вони всі вечеряли, і де у подальшому мав місце конфлікт.

Крім цього, з встановлених місцевим судом обставин вбачається, що на місці події були присутні обвинувачений ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_16 та потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , які не змогли заспокоїти агресивно налаштованого потерпілого ОСОБА_16 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, а відтак обвинувачений ОСОБА_9 особисто попросив ОСОБА_37 викликати працівників поліції і сказав їй щоб та збирала речі, і їхала разом із ним до нього додому.

Тобто суд правильно встановив, що обвинувачений ОСОБА_9 намагався уникнути конфліктної ситуації та мав намір покинути житло свого зятя, але разом із своєю дочкою, за яку він хвилювався через поведінку потерпілого.

Апеляційні доводи прокурора та представника потерпілого про те, що обвинувачений мав можливість уникнути конфлікту та покинути будинок потерпілого нічим не підтверджено. Більше того, такі спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка ствердила, що потерпілий ОСОБА_16 не випускав батька, оскільки постійно бив його і вони знаходились у такому положенні, що батько не міг вийти.

Також заслуговує на увагу не тільки агресивна поведінка потерпілого безпосередньо під час конфлікту, а і застосування потерпілим раніше сили до потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , про що останні зазначали у своїх показаннях.

Тобто хвилювання та почуття тривоги обвинуваченого за свою доньку не були безпідставними.

Крім цього, судом враховано, що після нанесення удару ножем потерпілому ОСОБА_16 . обвинувачений допоміг ОСОБА_11 перевернути її сина на бік щоб останньому було легше дихати та який ще подавав ознаки життя. Отже ОСОБА_9 усвідомлював той факт, що ОСОБА_16 ще живий, проте не вчиняв жодних інших дій на позбавлення життя останнього.

Також, судом обґрунтовано звернуто увагу на те, що ОСОБА_9 після нанесення потерпілому ножового удару не намагався покинути місце події, сховати або знищити докази, а дочекався приїзду дільничого та фельдшера, а у подальшому, коли стало відомо про смерть ОСОБА_38 , і швидкої медичної допомоги та працівників поліції.

Колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи прокурора про те, що суд не дав належної оцінки показанням обвинуваченого, наданих ним під час його допиту в судовому засіданні, та під час огляду в суді відео слідчого експерименту проведеного під час досудового розслідування, де обвинувачений, як стверджує прокурор, повідомляє зовсім різні обставини справи, зокрема, щодо його розташування під час конфлікту.

Так, згідно як наведених у вироку показань обвинуваченого, наданих у судовому засіданні, так і даних слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , останній повідомляв про те, що він не один раз падав від ударів потерпілого, і перед крайнім падінням від ударів потерпілого, коли обвинувачений перебував у стоячому положенні йому під руки і попався ніж, який лежав на столі.

При цьому, про знаходження цього ножа на кухонному столі, біля якого і відбувалась подія, підтвердили у своїх показаннях і потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Всупереч апеляційним доводам прокурора колегія суддів погоджується із критичною оцінкою показань потерпілої ОСОБА_11 про те, що конфлікт між ОСОБА_16 і ОСОБА_9 закінчився і вона пішла прилягти, задрімала і приблизно за 30 -40 хв. проснувшись побачила як її син та обвинувачений стоять у кухні ніби обнявшись і падають на підлогу, адже такі свідчення спростовано показаннями потерпілої ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_36 , згідно яких з часу коли ОСОБА_12 вийшла з будинку і побігла до сусідки ОСОБА_36 та до її повернення разом із сусідкою пройшло близько 10 хв., і на момент їх повернення конфлікт вже припинився.

Також судом враховано, що потерпіла ОСОБА_11 у своїх показаннях зазначила, що вона не бачила щоб ОСОБА_9 та її син пішли спати по кімнатах, вона пішла спати і проснулась уже, коли її син та обвинувачений стояли у кухні ніби обнявшись, тобто вона не була безпосереднім очевидцем подій, які відбувались у кухні і передували тому, що вона побачила проснувшись. Вона не бачила як ОСОБА_9 наносив удар ОСОБА_16 .

Водночас згідно наданих у судовому засіданні показань потерпілої ОСОБА_12 вона побігла до сусідки щоб викликати поліцію у той час коли потерпілий наносив обвинуваченому удари, а повернулась за хвилин 10, коли конфлікт вже припинився.

Таким чином відсутні підстави вважати, що місцевий суд не оцінив належним чином показання потерпілої ОСОБА_11 .

Місцевий суд правильно врахував, що визначення конкретного моменту, з якого особа перестала перебувати в стані необхідної оборони з огляду на закінчення злочинного посягання, має відносний характер і залежить від конкретних обставин справи, оцінка яких має включати аналіз об`єктивних і суб`єктивних аспектів поведінки як нападника, так і того, хто обороняється. При цьому, важливо з`ясувати, чи могла особа, яка обороняється, з огляду на об`єктивну обстановку та поведінку нападника усвідомлювати, що посягання припинилося, тобто чи було для такої особи за даних об`єктивних обставин очевидним, що у застосуванні заходів захисту відпала необхідність. Якщо ж у ситуації, яка склалася, особа не мала можливості усвідомити факт припинення злочинного посягання, слід вважати, що вона діяла в стані необхідної оборони. Крім того, посягання вважається наявним і тоді, коли воно зупинене, однак може відновитися у будь-який момент.

Підсумовуючи наведене колегія суддів визнає правильним висновок місцевого суду про те, що ОСОБА_9 завдаючи удар ножем ОСОБА_16 діяв з метою завдання шкоди життю та здоров`я потерпілого з мотивів захисту свого життя та здоров`я від суспільно небезпечного посягання з боку останнього та припинення його протиправної поведінки, так як в обстановці, яка склалася у нього виникла реальна необхідність захищатися, тобто обвинувачений діяв у стані необхідної оборони.

Такі висновки суду ґрунтуються на детальному аналізі обставин події, з урахуванням протиправної та агресивної поведінки ОСОБА_16 , який був значно молодшим, більшої статури та сильнішим за обвинуваченого, обставин, які передували події, розвиток подій безпосередньо під час конфлікту, нанесення ОСОБА_16 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , характер небезпеки, що загрожував ОСОБА_9 , який перебував в емоційно напруженому стані, поведінку останнього під час конфлікту та після події.

Водночас, місцевим судом правильно встановлено та враховано, що потерпілий ОСОБА_16 не тримав у руках будь-якої зброї або предметів, якими міг би нанести удари обвинуваченому, а тому суд дійшов обґрунтованого переконання, що зважаючи на знаряддя та застосований засіб захисту, характер та локалізацію нанесеного тілесного ушкодження (удар ножем в життєво важливий орган), заподіяння обвинувачений ОСОБА_9 потерпілому шкоди у вигляді позбавлення життя за даних конкретних обставин справи не у повній мірі відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, тобто ОСОБА_9 перевищив межі, необхідні для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів визнає правильним та обґрунтованим висновок місцевого суду про кваліфікацію дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ст. 118 КК України.

Висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, відповідають фактичним обставинам справи, які судом встановлені повно. У вироку суду наведені належні та достатні мотиви для ухвалення такого.

Таким чином апеляційні доводи прокурора та представника потерпілої про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Перевіривши апеляційні доводи захисник щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 за ст.118 КК України покарання, колегія суддів приходить до таких висновків.

В силу вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Так, при призначенні ОСОБА_9 покарання місцевим судом у повній мірі враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується як нетяжкий злочин, спосіб його вчинення, мету і мотив вказаного діяння та його тяжкі наслідки, дані про особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, відсутність скарг за місцевим проживання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання, - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник покликається на те, що судом не враховано обставини, які пом`якшують покарання, а саме повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення такого при перевищенні меж необхідної оборони.

Як вбачається з обвинувального акта у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування не було встановлено обставин, які пом`якшують покарання.

Згідно оскаржуваного вироку місцевий суд зазначив, що обвинувачений ОСОБА_9 , дії якого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України, у судовому засіданні фактично визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ст.118 КК України.

Тобто відсутні підстави вважати, що місцевий суд не врахував факт визнання обвинуваченим вини за ст.118 КК України.

Даних про те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, що проявляється не лише у готовності нести покарання, але передбачає і вчинення інших дій, зокрема, вибачення перед потерпілими, осуд своєї поведінки, тощо, що у даному випадку не вбачається.

Також, у даному випадку відсутні дані, які б свідчили про те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину.

Вчинення злочину при перевищенні меж необхідної оборони не може бути врахована у даному випадку як обставина, яка пом`якшує покарання, оскільки дана обставина врахована при кваліфікації дій обвинуваченого за ст.118 КК України.

Перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння вірно враховано судом, як обставину, яка обтяжує покарання.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_9 покарання у межах санкції ст.118 КК України у повній мірі відповідає вимогам закону, і є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстави вважати, що призначене за оскаржуваним вироком ОСОБА_9 покарання є явно несправедливим внаслідок суворості, - відсутні.

Оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_9 колегією суддів визнається законним, обґрунтованим та вмотивованим. В оскаржуваному вироку наведено належні та достатні мотиви і підстави для його ухвалення.

Таким чином подані у справі апеляційні скарги до задоволення не підлягають, оскільки не містять правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку.

Крім того, за наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 19 березня 2024 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: