Справа №212/5073/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000330 від 02.05.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно непрацевлаштованого, з середньо-спеціальною освітою, інвалідності не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 17.08.2022 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі, звільнений 13.06.2023 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 , -

встановив:

Наприкінці березня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля ринку «Північний» на вул. Щепкіна №1 в Покровському районі м. Кривого Рогу, знайшов посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , виданого 25.04.2001 ДАІ МВС УВС Ставищенське, після чого почав зберігати з метою подальшого протиправного використання у власних цілях.

Так, ОСОБА_3 , на початку квітня 2024, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на підроблення вказаного посвідчення, з метою його подальшого використання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету видалив первинну фотокартку, після чого, вклеїв фотокартку зі своїм зображенням, тим самим підробив офіційний документ, який видається чи посвідчується установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Після чого, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що не отримував 25.04.2001 в ДАІ МВС УВС Ставищенське посвідчення водія серії НОМЕР_1 , залишив вказане вище посвідчення з вклеєною до нього фотокарткою із власним зображенням, з метою подальшого його використання.

01.05.2024, приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , маючи при собі підроблене посвідчення водія, був зупинений працівниками поліції, які на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», попрохали останнього надати документ, що посвідчує особу, на що ОСОБА_3 , реалізуючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 з вклеєним заздалегідь власним фото, і таким чином використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/104-24/18782-ДД від 07.05.2024, в посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , вилученому 01.05.2024 у ОСОБА_3 в ході огляду місця події на м-ні АДРЕСА_4 , є зміни первинного змісту - на лицевій стороні замінена фотокартка (попередня фотокартка видалена, після чого на її місце вклеєна інша) з подальшим домальовуванням на фотокартці за допомогою кулькової ручки штрихів відбитка печатки, що є на стороні бланку посвідчення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду надав показання, що він наприкінці березня 2024 року знайшов посвідчення водія у якому замінив фото на власне. Вказану заміну зробив з метою пред`явлення водійського посвідчення для встановлення особи задля уникнення мобілізації. 01 травня 2024 року він пред`явив вказане посвідчення водія працівникам поліції для встановлення його особи. У скоєному щиро розкаюється.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 звернулись до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений повністю визнає свою провину в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення посвідчення, яке видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, а також за ч.4 ст.358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим відноситься до кримінального проступку, обвинувачений раніше неодноразово судимий; на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває; не працює; на утриманні неповнолітніх дітей не має; інвалідність не встановлювалась.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч.1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне визначивши покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, зі звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1,3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України, процесуальні витрати в розмірі 1514,56 грн. за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/104-24/18782-ДД від 07.05.2024 року слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349,368, 369,370,371, 394 КПК України суд,

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточне визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 1514,56 грн.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск на якому містяться відеозаписи події, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1