Справа № 346/6364/24
Провадження № 1-кс/346/1134/24
УХВАЛА

про арешт майна

29 листопада 2024 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000819 від 26.11.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.259 КК України клопотання про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

27ю11.2024 р. слідча СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000819 від 26.11.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.259 КК України, звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Клопотання погоджено з прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000819 від 26.11.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці та бажаючи їх настання, з метою поширення неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, зателефонував о 11 годині 18 хвилин зі свого мобільного телефону марки «ВV4900» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з абонентським номером телефону НОМЕР_3 , на спецлінію оператора «102» Головного управління Національної поліції у Івано-Франківській області та здійснив усне, завідомо неправдиве повідомлення про замінування закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований у АДРЕСА_2 , тобто про підготовку вибуху, що загрожувало загибелі людей, знищенню та пошкодженню приватної власності загально небезпечним способом, при цьому усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та порушує громадську безпеку. В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_5 був порушений звичайний уклад громадян, які перебували у даному закладі, при цьому була дестабілізована діяльність служб екстреного реагування

26.11.2024 в ході проведення огляду місця події слідчим ОСОБА_3 в кабінеті опорного пункту в смт Отинія Коломийського РВП ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки BV 4900 імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 . Зазначений мобільний телефон вилучено та упаковано у спец пакет SUD1020360.

26.11.2024 постановою слідчого вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказами вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на вказані речі є збереження речових доказів.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на вилучене майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи вищенаведене просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події 26.11.2024 мобільний телефон марки BV 4900 імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 .

В судовому засіданні прокурор, слідча не з`явилися, надали заяви, в яких клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити в повному обсязі, судовий розгляд проводити за їх відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 не зявився.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається за участю слідчого, прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів фіксації не відбувалося, через неприбуття в судове засідання всіх учасників

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також долучені додаткові матеріали слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповіднот до ч.1,2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000819 від 26.11.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення. передбаченого ч.1 ст.259 КК України, за фактом неправдиве повідомлення ОСОБА_5 26.11.2024 о 11.37 на службу «102» про замінування закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований у м. Івано-Франківськ по вул. Бельведерська 2а.

З рапорту від 26.11.2024 року про отримання та реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.259 КК) вбачається, що 26.11.2024 о 11.37 мало місце звернення громадянина, тел.. на службу «102» про замінування ним закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований у АДРЕСА_2 . Встановлено, що цим громадянином є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.11.2024 вбачається, що слідчим ОСОБА_3 проведено огляд місця події в кабінеті опорного пункту в смт Отинія Коломийського РВП , в ході якого присутній ОСОБА_5 видав мобільний телефон марки BV 4900 імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Зазначений мобільний телефон вилучено.

Постановою слідчоговід 26.11.2024 вилучений під час огляду місця події мобільний телефон визнано речовим доказом.

Слідчий суддя, приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що на даний час є підстави вважати, що вчинено кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.259 КК України. Вилучене під час огляду місця події майно, а саме мобільний телефон - є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КПК України, а саме може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може містити сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані в кримінальному провадженні як доказ для підтвердження обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст.91КПК України. Отже, щодо вказаного майна існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Крім того, існують підстави вважати, що зазначене майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, передано третім особам, а тому застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт такого майна є виправданим.

За змістом ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя, вважає, що для досягнення мети арешту майна, та запобіганню ризикам, зазначеним в ч.11 ст. 170 КПК України, достатнім і співмірним способом обтяження буде заборона відчуження, розпорядження та використання майна, на яке накладається арешт.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000819 від 26.11.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України клопотання про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт у виді заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене в ході огляду місця події 26.11.2024 - мобільний телефон марки BV 4900 імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1