Провадження №1-кп/712/798/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002588 від 02.08.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, Черкаської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого малолітню доньку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 30.10.2018 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

2) 17.03.2020 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.11.2022 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі на строк 02 роки 01 місяць 03 дні; 12.02.2024 звільнено умовно-достроково від відбування покарання на 9 місяців 03 дні за ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2024,

3) 20.09.2024 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.4 ст.186, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у період часу із 03:07 год. 04.07.2024 по 02:08 год. 07.07.2024, перебуваючи в зоні дії базової станції ПрАТ «Київстар» за адресою: місто Черкаси по вул. Чайковського, 50/1, умисно, розуміючись на тонкощах банківської системи, зокрема щодо надання послуг клієнтам АТ КБ «ПриватБанк», без дозволу власника, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_6 , використовуючи мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» модель 9С (НОМЕР_8), IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , що належать потерпілому ОСОБА_6 , а також власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» модель Note 6 Pro, IMEI: НОМЕР_3 із сім-карткою оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , здійснив вхід до облікового запису у мобільному додатку «Приват-24», що був установлений на вказані мобільні телефони, увівши у вікні для входу у додаток номер телефону № НОМЕР_2 як логін та натиснувши кнопку «Забули пароль». Після цього за допомогою фінансового номеру телефону здійснив зміну паролю у «Приват-24» та здійснив вхід у додаток від імені клієнта банку ОСОБА_6 , в результаті чого отримав повний доступ до банківських рахунків потерпілого ОСОБА_6 , відкритих у АТ КБ «ПриватБанк», що призвело до несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, що відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України - несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Він же, у період часу із 04.07.2024 по 05.07.2024, перебуваючи в зоні дії базової станції ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: місто Черкаси по вул. Самійла Кішки, 191, повторно, умисно, таємно, шляхом обману та вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, без дозволу власника, видаючи себе за клієнта банку ОСОБА_6 , використовуючи мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» модель 9С (НОМЕР_8), IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора ПрАТ «ВФ Україна» N? НОМЕР_5 , що належать потерпілому ОСОБА_6 , здійснив вхід до облікового запису у додатку «Приват24» та від його імені створив ряд заявок до фінансових установ, з метою отримання кредитів, в подальшому уклав ряд кредитних договорів від імені потерпілого ОСОБА_6 , та заволодів грошовими коштами загальну суму 4500 грн., які було зараховано на банківську картку № НОМЕР_6 , видану на ім?я потерпілого ОСОБА_6 у АТ КБ «ПриватБанк», а в подальшому переказано ОСОБА_4 на банківську картку № НОМЕР_7 , видану на його ім?я у АТ «Райффайзен Банк», а саме: 04.07.2024 о 08:41 год. кредитний договір №840859138 у ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» на суму 500 грн., 04.07.2024 о 14:29 год. кредитний договір №-3563093 у ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» на суму 2000 грн., 05.07.2024 о 01:20 год. кредитний договір №05.07.2024-100000081 у ТОВ «Споживчий Центр» на суму 1000 грн., 05.07.2024 о 05:16 год. кредитний договір №463458 у ТОВ «ФК Просто Кредит» на суму 1000 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4500,00 грн., які в подальшому витратив на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме шахрайстві, вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_4 показав, що він здійснив вхід до облікового запису батька ОСОБА_6 у додатку «Приват24», та від його імені створив ряд заявок до фінансових установ, з метою отримання кредитів, уклав ряд кредитних договорів, і заволодів коштами на загальну суму 4500 гривень. Вказані кошти спочатку були зараховані на банківську картку батька, а в подальшому переказано ОСОБА_4 на свою банківську картку в АТ «Райффайзен Банк». Обвинувачений пояснив, що витратив гроші на власні потреби (на азартні ігри, розваги, ін.). ОСОБА_4 зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву про проведення підготовчого та наступних судових засідань без його участі; щодо міри покарання покладається на позицію прокурора, та рішення суду.

Врахувавши наведене, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечили щодо проведення судового засідання за даної явки, суд, відповідно до положень ст.325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності належним чином повідомленого потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Допитавши обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.361 КК України - несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; ч.4 ст.190 КК України, а саме шахрайство, вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєні кримінальні правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину.

ОСОБА_4 раніше судимий за злочини проти власності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, одружений, має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі, а також у межах санкції ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визначає за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Під час судового розгляду суд не встановив наявності обставин, які би істотно знижували ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, та давали підстави для застосування положень статей 69 чи 75 КК України.

Крім того, вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.09.2024 у справі №712/9841/24 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років; на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом приєднання до вищевказаного покарання, частково приєднано ОСОБА_4 покарання, призначене вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.03.2020, переглянуте 15.11.2022 у вигляді 1 місяця позбавлення волі і остаточно призначено покарання 7 років 1 місяць позбавлення волі. Даний вирок набрав законної сили 25.10.2024. Згідно з вказаним вироком, строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 вересня 2024 року.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, до постановлення вироку Соснівського районного суду м.Черкаси від 20.09.2024, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і попереднім вироком; та на підставі ст.72 КК України, зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Майнова шкода, завдана кримінальними правопорушеннями, становить 4500 гривень, та не відшкодована.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ч.15 ст.615, ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.4 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 20.09.2024, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, у строк покарання, визначеного остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 20.09.2024, з 14.08.2024 по 20.09.2024, за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; та з 21.09.2024 по день набрання законної сили цим вироком суду від 05.11.2024.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-банківська картка АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_7 , яка видана на ім`я ОСОБА_4 ; інформація, отримана в ході тимчасового доступу до речей та документів АТ КБ «ПриватБанк», яка міститься на СD-R - диску; інформація, отримана в ході тимчасового доступу до речей та документів ПрАТ «Київстар», яка міститься на DVD-R - диску; інформація, отримана в ході тимчасового доступу до речей та документів ПрАТ «ВФ Україна», яка міститься на DVD-R - диску; інформація, отримана в ході тимчасового доступу до речей та документів АТ «Райффайзен Банк», яка міститься на DVD-R - диску, що приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1