ПОСТАНОВА

04 вересня 2024 року м. Київ

Справа № 367/4135/23

Провадження № 3-зв/824/118/2024

Київський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_4. розглянувши заяву судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Не погодившись із такою постановою, ОСОБА_1 02 травня 2024 року подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Матеріали справи надійшли на адресу Київського апеляційного суду 10 червня 2024 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2024 року для розгляду апеляційної скарги у справі визначено головуючого суддю - ОСОБА_2.

Суддею Київського апеляційного суду ОСОБА_2. у справі неодноразово заявлялися самовідводи.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року - головуючий суддя ОСОБА_5., заяву судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2.про самовідвід від розгляду справи № 367/4135/23 залишено без задоволення. Указано, що загальновідома інформація про здійснення Національним антикорупційним бюро України стосовно судді ОСОБА_2 кримінального провадження не свідчать про наявність підстав для самовідводу судді, передбачених статтями 75-76 КПК України у даній справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 липня 2024 року- головуючий суддя ОСОБА_6., в задоволенні заяви судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду справи № 367/4135/23 відмовлено. Окрім іншого, указано, що попередньо заявлений суддею ОСОБА_2. самовідвід від розгляду даного провадження з раніше наведених підстав, у задоволенні якого компетентним судом обґрунтовано та вмотивовано було відмовлено, не може викликати жодних сумнівів у неупередженості судді.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року - головуючий суддя ОСОБА_7., в задоволенні самовідводу судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2. у справі № 367/4135/23 відмовлено. Окрім іншого, указано, щосаме по собі інформування громадськості про здійснення щодо судді досудового розслідування у кримінальному провадженні, зважаючи на принцип презумпції невинуватості, не може бути підставою для задоволення самовідводу.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року - головуючий суддя ОСОБА_8., в задоволенні заяви судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2. про самовідвід у справі № 367/4135/23 відмовлено з аналогічних підстав.

03 вересня 2024 року суддя ОСОБА_2. повторно подав заяву про самовідвід у справі, у якій додатково вказав на такі підстави для самовідводу від розгляду даної справи:

1) у провадженні стосовно нього виконуються вимоги ст. 290 КПК України та слідчим суддею йому обмежено строк в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження до 19 вересня 2024 року;

2) стосовно нього у Вищій раді правосуддя проводиться розгляд скарги гр. ОСОБА_3 щодо вчинення дисциплінарного проступку, що може свідчити про недовіру до нього;

3) оскільки суддя вже прийшов до переконання, що в даному конкретному випадку необхідно заявити собі самовідвід, то ця обставина сама собою вже може викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді в розгляді справи;

4) виходячи з мотивів заявленого суддею самовідводу, будь-який сценарій вирішення порушених в апеляційній скарзі питань, буде викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості суду, внаслідок чого буде порушено право заявників очікувати від держави справедливий суд;

5) обставини, які вказані у заяві про самовідвід з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, є такими, що виключають його участь в апеляційному розгляді справи з метою дотримання права осіб, які оскаржують судове рішення, на справедливий суд;

6) підставою заявлення суддею самовідводу є намір не лише уникнення подальших сумнівів у сторін в його неупередженості, а також забезпечення їх права на вирішення справи в розумні строки.

Дослідивши матеріали справи та зміст заяви про самовідвід судді ОСОБА_2. приходжу до висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушеннязавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що регулюють порядок та підстави заявлення відводу або самовідводу судді, а також регулюють порядок розгляду такої заяви про відвід або відвід, а тому суд вбачає наявність підстав для застосовування аналогії з КПК України, що також відповідає пункту 4 рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34 та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету адміністративного стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справах «Надточій проти України», «Лучанінова проти України»).

Відповідно до частини 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Частиною 1 статті 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 КПК України визначено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Суд не вбачає наявності підстав, що передбачені в частині 1 статті 75 КПК України, зокрема щодо заявленого пункту 4, для задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_2. від розгляду даної справи.

Щодо доводів заяви про самовідвід суд вказує на таке.

Виконання вимог ст. 290 КПК України та обмеження строку в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження до 19 вересня 2024 року не може бути підставою для відводу судді, оскільки наведена обставина не свідчить про «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості».

Доводи про позбавлення права судді ОСОБА_2 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на користь необхідності розгляду даної справи є неспроможними, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя зобов`язаний, зокрема справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (п. 1);дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів (п. 2). Наведене також відповідає п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013 визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Суддя ОСОБА_2. з 26 березня 2024 року уповноважений здійснювати правосуддя з огляду на закінчення строку тимчасового відстороненняйого від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, продовженого востаннє рішенням Вищої ради правосуддя № 228/0/15-24 від 25 січня 2024 року.

Інших обґрунтованих підстав, що об`єктивно виключали можливість судді ОСОБА_2 здійснювати правосуддя, зокрема у даній справі, судом не встановлено.

Щодо доводів заяви про те, що підставою заявлення суддею самовідводу є намір не лише уникнення подальших сумнівів у сторін в його неупередженості, а також забезпечення їх права на вирішення справи в розумні строки, суд вказує на таке.

Справа надійшла у провадження судді ОСОБА_2 10 червня 2024 року.

Перша заява про самовідвід від 13 червня 2024 року розглянута 26 червня 2024 року.

Після відмови в задоволенні заяви про самовідвід, суддя ОСОБА_2. повторно 11 липня 2024 року заявив самовідвід, доповнивши свою заяву лише обставиною заявлення першої заяви про самовідвід.

Після другої відмови - суддя ОСОБА_2. продовжив заявляти собі самовідводи від розгляду даної справи 06 серпня 2024 року, 20 серпня 2024 року та 03 вересня 2024 року.

З огляду на викладене, обставина про порушення строку розгляду справи не є підставою для заявлення самовідводу від подальшого розгляду справи чи задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді.

Щодо перебування на розгляді у Вищій раді правосуддя стосовно нього скарги гр. ОСОБА_3 щодо вчинення дисциплінарного проступку, суд вказує, що наведена обставина не може свідчити про недовіру до нього з боку апелянта, оскільки скарга подана не ним, а іншим громадянином.

Окрім цього, апелянтом заяв про відвід судді ОСОБА_2 з будь-яких підстав не заявлялися, що свідчить про довіру до судді та відсутність сумнівів в безсторонності чи неупередженості судді ОСОБА_2.

Посилання на те, що заявлення декількох поспіль самовідводів в одній справісаме собою може викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді в розгляді справи є помилковим, оскільки усі попередні самовідводи були в установленому законом порядку розглянуті та обґрунтовано визнані безпідставними.

Інші обставини заявлені суддею ОСОБА_2. як підстави для самовідводу були законно та вмотивовано відхилені в інших постановах суддями, які розглядали попередні заяви судді ОСОБА_2. про самовідвід від розгляду даної справи.

Таким чином, у задоволенні заяви судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2. про самовідвід у даній справі, слід відмовити

Керуючись ст. ст. 245, 246, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заяви судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 24 квітня 2024 року, повернути судді Київського апеляційного суду ОСОБА_2 для подальшого розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4