У Х В А Л А

про продовження строку домашнього арешту

21 серпня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строку домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, працюючого директором ТОВ «ЧІВО», з вищою освітою, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000281, яке внесене до ЄРДР 12 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 240, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 240 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, прокурор ОСОБА_5 просив: продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 жовтня 2024 року.

Своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 240 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Підозрюваному ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 25 серпня 2024 року.

До вказаної дати завершити досудове розслідування неможливо, оскільки потрібно ще долучити висновок експерта з результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, допитати як свідка бухгалтера ТОВ «Таджі» - ОСОБА_6 , повідомити про зміну раніше повідомленої підозри.

Зараз є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він усвідомлює можливість настання дуже несприятливих для нього наслідків покарання у виді позбавлення волі, що саме по собі може спонукати змінити його місце проживання.

Одночасно вказував, що ОСОБА_4 може умовлянням, підкупом чи погрозами впливати на свідків, щоб уникнути покарання.

Вважав, що лише домашній арешт зможе забезпечити дієвість кримінального провадження та попередить зазначені ним ризики.

Вказував, що особисте зобов`язання неможливо застосувати, через тяжкість кримінального правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 , а особиста порука, через відсутність поручителів.

Отже, вважав, що зараз наявні підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, за підстав та обставин зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки умови запобіжного заходу, який йому обраний дозволяли йому впливати на свідків, однак він від цього утримався, місце проживання не змінює, з`являється на усі виклики слідчого, слідчого судді, наміру переховуватися від органу досудового розслідування він не має.

Слідчим суддею установлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року, стосовно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , із забороню залишати житло в період часу з 22:00 год. до 06:00 год., у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 серпня 2024 року, включно та зобов`язано його, у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 серпня 2024 року, включно, виконувати такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи; прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, для продовження строку домашнього арешту та покладених на підозрюваного обов`язків, на стадії досудового розслідування, прокурор має довести, що існують обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, а також, що є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 240, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 240 КК України є тяжкими злочинами, оскільки за їх вчинення санкція передбачає позбавлення волі на строк від 3-х (трьох) до 6-ти (шести) років.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі та переховування підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 одружений, працюючий.

Слідчий суддя, що з огляду на незначний час, що пройшов з моменту вручення підозри, вагомість зібраних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 ,, наявність таких соціальних зв`язків, не може повністю нівелювати ризик його переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Отже, слідчий суддя дійшла висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби переховування органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення суворого покарання.

Установлюючи вказаний ризик, слідчий суддя також враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 допускав неявки на розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу, не повідомивши слідчого суддю про причини неявки.

Слідчому судді доведено, що, з огляду на санкцію, яка загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , щоб уникнути її, він може вчинити спроби незаконного впливу на свідків, шляхом їх умовляння підкупу або погроз.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Своєю чергою, обґрунтовуючи неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року сторона обвинувачення вказувала, що ще необхідно долучити висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, допитати як свідка бухгалтера ТОВ «Таджі» - ОСОБА_6 ; повідомити про зміну раніше повідомленої підозри.

Слідчим суддею установлено, що згідно з постановою про продовження строку досудового розслідування від 20 серпня 2024 року, керівник Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , продовжив строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 25 вересня 2024 року.

Стороною захисту не ставилась під сумнів неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року.

Отже, за викладених обставин, слідчому судді доведено, що є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.

Отож, слідчому судді доведена наявність обставин, передбачених ч. 7 ст. 194, ч. 3 ст. 199 КПК України.

За таких підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку дії цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 та покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя, вважає, що особисте зобов`язання не здатне попередити установлені ризики, оскільки не передбачає контролю за підозрюваним ОСОБА_4 з боку працівників правоохоронних органів.

На думку слідчого судді, лише такий спосіб контролю зможе унеможливити втечу та переховування підозрюваного ОСОБА_4 .

Разом з цим, слідчий суддя вважає за можливе змінити час домашнього арешту ОСОБА_4 , щоб він міг безперешкодно працювати, забезпечувати свою сім`ю засобами для існування та встановити його з 00:00 год. до 05:00 год.

Слідчий суддя вважає, що зміна часу домашнього арешту, не вплине на можливість досягнення мети запобіжних заходів, визначеної у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отож, за викладених обставин, керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 199, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_4 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 вересня 2024 року, включно, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 00:00 год. до 05:00 год. наступного дня.

Зобов`язати ОСОБА_4 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 25 вересня 2024 року, включно, виконувати такі обов`язки:

(1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

(2) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

(3) утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків покласти на відділ Національної поліції, за місцем його проживання.

В іншій частині вимог відмовити.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_9