Справа № 147/1092/24
Провадження №11-кп/801/1130/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.08.2024 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 11.01.2024 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 286-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України

з участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_7

потерпілого: ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 05.08.2024 близько 23:30 год., перебуваючи на вулиці навпроти приміщення будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин, умисно наніс один удар сокирою в ділянку спини ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому різану рану спини і рани садна крижей, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21 го дня.

Вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.08.2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2024, в частині позбавлення ОСОБА_7 права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, виконувати самостійно.

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 09.08.2024 у справі №147/1073/24.

Вирішено долю речових доказів.

Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, просив вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.08.2024 стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок та засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України на 150 годин громадських робіт.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини додаткового покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2024, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді 150 годин громадських робіт з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки 5 місяців та 23 дні.

У решті вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що вирок суду стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України підлягає скасуванню в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості на підставі п. 4 ч. 1 ч. 2 ст. 409, ст. ст. 413, 414 КПК України.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_7 вчинено в період невідбутого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, призначеного за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2024 року, строк відбування якого необхідно обчислювати з 13.02.2024.

Додаткове покарання ОСОБА_7 не відбув і на день ухвалення вироку 20.08.2024.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків не призначено, та безпідставно застосовано положення ч. 3 ст. 72 КК України, якою визначено правила складання основних, а не додаткових, покарань у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльність з іншими видами покарань.

Таким чином, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що, відповідно до п. 4 ч. ст. 409, ст. 413 КПК України, є підставою для скасування вироку.

Крім цього, таке неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність призвело i до невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і є підставою для скасування вироку відповідно до ч. 2 ст. 409 ст. 414 КПК України.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються та перевірці судом апеляційної інстанції не підлягають.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2024 за ч. 1 ст. 286-1 КК України до штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки.

Тобто, вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2024 року ОСОБА_7 призначено покарання у виді штрафу, як основне покарання, та у виді позбавлення права керувати транспортними засобами - як додаткове.

Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_7 засуджено вироком Тростянецького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 125 КК України, вчинено ним 05.08.2024 року .

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2024 року в апеляційному порядку не оскаржувався, набрав законної сили 13.02.2024 року.

Покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2024 року у виді штрафу ОСОБА_7 сплатив повністю 26.01.2024 року.

Таким чином, кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_7 вчинено 05.08.2024 року, тобто в період невідбутого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, строк якого, відповідно до вимог ст. 55 КК України, необхідно обчислювати з 13.02.2024.

Додаткове покарання ОСОБА_7 не відбув і на день ухвалення оскаржуваного вироку 20.08.2024.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Призначаючи остаточне покарання, суд першої інстанції незастосував ст. 71 КК України та безпідставно застосував положення ч. 3 ст. 72 КК України, якою визначено правила складання основних, а не додаткових, покарань з іншими видами покарань.

Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок м`якості

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність відповідно до п. 4 ч. ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку та ухвалення нового вироку.

еруючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 420,615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.08.2024 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді ста пятдесяти годин громадських робіт.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини додаткового покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.01.2024, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді ста п`ятдесяти годин громадських робіт з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки п`ять місяців та двадцять три дні.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4