ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3538/23
У Х В А Л А

"07" листопада 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, поданого в рамках кримінального провадження ОСОБА_3 , внесеного 10.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003508, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, військовослужбовця, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницького спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003508 від 10.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 121 КК України про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які не зменшились порівняно із застосованими колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту ухвалою від 19.10.2023, дія якої завершується 08.11.2023, у зв`язку із чим просить продовжити строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, до 11.12.2023.

Вказує, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження триває та заявлені ризики у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Разом з тим, закінчити розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 не має можливості, оскільки в рамках кримінального провадження необхідно завершити проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: отримати висновки призначених судово-медичних експертиз; отримати висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи, призначеної до ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України". Надати доступ підозрюваним та його захисникам до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, скласти та затвердити обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, для прийняття законного рішення по зазначеному кримінальному провадженні, наявні підстави необхідності вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

В обґрунтування ризиків вказує про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді від 5 до 8 років позбавлення волі, тому, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що позбавлятиме можливості притягти останнього до передбаченої законом відповідальності за скоєне.

У підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні вказує на те, що ОСОБА_4 знайомий з потерпілим та свідками, тому, перебуваючи на волі, з метою зміни чи відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності, може впливати на них.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Поряд з цим варто враховувати те, що підозрюваний може використовувати свій вплив, маючи зв`язки та відповідний авторитет, на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні та намагатися узгодити їх покази, з тим щоб вони відповідали його інтересам.

Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином у результаті обізнаності ОСОБА_4 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, він може шляхом погроз, підкупу або іншим чином впливати на свідків, з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які ще не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на продовження застосування пропонованого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник надала суду заяву безпосереднього начальника підозрюваного - ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 про бажання взяти особу на поруки разом із позитивно характеризуючими особу підозрюваного документами та лікарською документацією. Просила заяву задовольнити, заявила, що продовження підозрюваному ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту не відповідає завданням кримінального провадження. ОСОБА_4 повністю визнає свою вину та повністю розкаюється. Строк досудового розслідування був продовжений до 3 місяців, під час якого ОСОБА_4 утримувався на гауптвахті, після рішення суду апеляційної інстанції перебуває на домашньому арешті, з`являвся за викликами суду та прокуратури Щодо заявлених слідчим та прокурором ризиків, то ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування не буде, впливати на свідків також, фактів та доказів змоги впливу на свідків у сторони обвинувачення відсутні. Теза прокурора про неможливість поруки нічим не обґрунтована, серед оточення підозрюваного є особи, які можуть взяти його на поруки, він має постійну роботу, позитивні характеристики за місцем служби, має на утриманні неповнолітню дитину, до дисциплінарної відповідальності не притягався, нагороджений грамотами та відзнаками, мається позитивна характеристика за місцем відбування на гауптвахті. Підозрюваний хворіє на діабет.

Підозрюваний підтримав доводи свого захисника та просив задовольнити заяву ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 про бажання взяти особу на поруки. Вказав, що матиме належну процесуально поведінку під час досудового розслідування.

Заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 надав суду пояснення, що особисто давно знає підозрюваного, не може нічого поганого про нього сказати. Його робота дуже важлива, він сумлінно та добропорядно виконував свої обов`язки і ТЦК має гостру потребу у працівниках, тому просить надати ОСОБА_4 можливість виконувати свою роботу.

За результатами дебатів прокурор, враховуючи умови воєнного стану в Україні, залишив розгляд питання задоволення заяви ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_8 про бажання взяти особу на поруки на розсуд суду, проти її задоволення не заперечував.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до нього, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у його розгляді, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 181, ст.199 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, заяву про бажання взяти особу на поруки разом з доданими до неї документами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, раніше не судимий.

Наявність підозри у вчинені ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами, а саме:

- протоколом про прийняття заяви про вчинення правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події від 10.09.2023;

- протоколом огляду місця події від 10.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.09.2023;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 10.09.2023;

- протоколом впізнання за фотознімками від 10.09.2023 з потерпілим ОСОБА_11 ;

- протоколом впізнання за фотознімками від 10.09.2023 з потерпілим ОСОБА_11 ;

- протоколом впізнання за фотознімками від 10.09.2023 зі свідком ОСОБА_10 ;

- протоколом впізнання за фотознімками від 10.09.2023 зі свідком ОСОБА_10 ;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 15.09.2023;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 24.10.2023;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 .

11.09.2023 ОСОБА_4 в межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2023 до ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 08.11.2023.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.10.2023 ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 08.11.2023.

Постановою прокурора від 02.11.2023 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, який завершується 11.12.2023.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження.

Представлені докази на даному етапі не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя не у повній мірі може погодитися з існуванням ризиків, про які вказує слідчий та прокурор, виходячи за наступного.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05, рішення від 11.07.2006), одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби підозрюваний може переховуватися від правосуддя, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. А у справі «Мамедова проти Росії» (№ 7064/05, рішення від 01.06.2006) Європейський суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що підозрюваний переховуватиметься від правосуддя є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як вказує сторона обвинувачення, усвідомлюючи можливість реального позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, що свідчить про наявний ризик, передбачений пунктом 1 частиною першою ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 1 ст. 177 КПК України, доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, що також відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Яжинський проти Польщі» («Jarzynski v. Poland», § 43).

Окрім цього, сторона обвинувачення вказує на ризик ймовірного впливу на потерпілого та свідків, проте вказане твердження можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні.

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до їх застосування.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він має реєстрацію та місце проживання, існують міцні соціальні зв`язки. Підозрюваний ОСОБА_4 є офіцером відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 . 24.02.2022 за призовом на військову службу під час мобілізації згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 добровільно, готовий обороняти свою державу ціною власного життя. За час несення служби зарекомендував себе як добропорядний, відповідальний, добросовісний офіцер, громадянин України. ОСОБА_4 нагороджений відзнакою «За оборону Києва та Київської області», має грамоти за зразкову військову дисципліну, сумлінне виконання службових обов`язків, високий професіоналізм, розумну ініціативу від керівництва ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також районного керівництва. підозрюваний ОСОБА_4 характеризується на службі і в побуті виключно з позитивної сторони, до дисциплінарної та кримінальної відповідальності раніше ніколи не притягався.

Отже, долучені до клопотання докази, у своїй сукупності не можуть переконливо свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного даного запобіжного заходу.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт.

Під час розгляду клопотання слідчому судді від сторони захисту надійшла заява про те, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 виявив бажання про особисту поруку відносно підозрюваного. У своїй заяві зазначив, що має особисті зв`язки з підозрюваним та моральний вплив на нього, завдяки чому зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, також зазначив, що характеризує ОСОБА_15 позитивно як людину, та він ознайомлений з обов`язками та наслідками порушення підозрюваним процесуальних обов`язків. Підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися чи ухилятися від органів досудового розслідування та суду не має. Також, ІНФОРМАЦІЯ_7 особливо гостро потребує, щоб ОСОБА_4 мав можливість виконувати свої функціональні обов`язки згідно займаної посади, оскільки має кваліфікацію та досвід, які у умовах військового стану край затребувані. Не менш важливою є необхідність ОСОБА_4 працювати та отримувати заробітну плату для утримання своєї родини.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 ..

Визначаючи в якості ОСОБА_16 слідчий суддя виходить з наступного.

Підполковник ОСОБА_8 , є тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . На займаній посаді з 20.04.2020 р., є учасником бойових дій (АТО з 13.05.2014 по 03.03.2015р.), що підтверджує посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 , а отже є особою, яка заслуговує на особливу довіру, має особисті зв`язки з підозрюваним ОСОБА_4 та моральний вплив на нього, завдяки чому зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, в його заяві містяться відомості, які характеризують позитивно підозрюваного та він ознайомлений з обов`язками та наслідками порушення підозрюваним процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як особиста порука.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 10.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003508, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки на строк досудового розслідування, тобто до 11 грудня 2023 року.

Передати підозрюваного ОСОБА_4 на поруки ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 .

Роз`яснити поручителю - ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_8 , що він, як поручитель несе відповідальність за виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатись з місця свого проживання без дозволу слідчого і суду; повідомляти слідчого, прокурора і суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У разі невиконання поручителем ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 взятих на себе зобов`язань, на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від десяти до двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Контроль за виконанням зобов`язань особистої поруки покласти на процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 11.12.2023 включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1