Провадження №11-кп/801/939/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:

представника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (за участі захисника адвоката ОСОБА_7 ) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2020 року за № 0001925, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 та прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2023 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гнівань, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 10 років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі частини 5 статті 72 КК України ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 24.10.2020 року по день набрання вироком законної сили,

встановив:

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 10 років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі частини 5 статті 72 КК України ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 24.10.2020 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави України 33 997,60 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.

Вирішено долю речових доказів.

Було подано обвинуваченим ОСОБА_6 , його представником адвокатом ОСОБА_7 та прокурором, який приймав участь у розгляді кримінального провадження ОСОБА_9 апеляційні скарги на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2023 року, яким ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 307 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2023 року скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 КК України через невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпними можливостями їх отримати.

Обвинувачений наголошує, що під час досудового розслідування він надав покази на відео огляді під тиском працівників поліції та в стані сильного наркотичного сп`яніння, йому не було роз`яснено права та не забезпечено участь захисника.

При проведенні обшуку кімнати працівники поліції погрожували йому фізичною розправою, великим тюремним строком з метою отримання зізнавальних показів, побоюючись за своє власне життя та свій молодий вік (19 років), ще до приїзду слідчо-оперативної групи його незаконно утримували понад три години, забрали телефон, при приїзді слідчо оперативної групи на відео він надав такі покази, як йому попередньо сказав ОСОБА_10 .

Представник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 КПК України.

Окрім іншого, звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування щодо нього незаконних методів ведення досудового розслідування та за відсутності належної перевірки таких доводів шляхом офіційного розслідування, вказав на їх безпідставність. Такий підхід у контексті положень ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також усталеної практики Європейського суду з прав людини, є неприпустимим.

У кримінальному провадженні обвинувачений вказував про недоведеність вини у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, зазначив, що обвинувачення ґрунтується виключно на його показах, наданих ним під час проведення огляду місця події 24.10.2020 року під психологічним примусом, від яких у судовому засіданні він відмовився. Інших доказів, які доводять його винуватість у вчиненні цього злочину, прокурором не надано суду. При огляді місця події 24.10.2020 року було вилучено речові докази з порушенням процесуального порядку та права на захист.

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, через невідповідність даного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 12 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2023 року апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 27 червня 2024 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задоволено частково, а касаційну скаргу прокурора задоволено повністю. Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Скасувавши ухвалу апеляційного суду та призначивши новий розгляд в суді апеляційної інстанції, Верховний Суд вказав що, «з матеріалів кримінального провадження вбачається, що захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційних скаргах на вирок посилалися, окрім іншого на те, що під час досудового розслідування до ОСОБА_6 з боку працівників поліції був застосований психологічний тиск, внаслідок якого останній був змушений погодитися на проведення у нього обшуку та ряду слідчих дій у тому числі без участі захисника.

ОСОБА_6 заперечував свою винуватість та наголошував на порушенні його прав, перевірка наведених доводів набуває вирішального значення, зокрема, для оцінки: даних заяви ОСОБА_6 від 24 жовтня 2020 року, відповідно до якої він відмовився від захисника і надав добровільну згоду працівникам поліції на проведення поверхневого огляду та огляду його речей, а також видав наркотичні речовини; даних протоколу затримання ОСОБА_6 від 24 жовтня 2020 року; даних протоколу огляду місця події від 24 жовтня 2020 року та всіх похідних фактичних даних. Проте суд апеляційної інстанції такої перевірки в належному порядку не здійснив.

Зважаючи на положення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, необхідно провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилося, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справах «Яременко проти України», «Вергельський проти України», «Олексій Михайлович Захарків проти України» та «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень прав людини, гарантованих статтями 27, 28 Конституції України, є обов`язковим.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що жодної перевірки за неодноразовими зверненнями ОСОБА_6 про застосування до нього недозволених методів слідства не проводилося та відповідного процесуального рішення за наслідками такої перевірки не приймалося.

Апеляційний суд не врахував, що така перевірка вищенаведених доводів, без внесення відомостей до ЄРДР і проведення належного розслідування, через призму статті 1 Конвенції та норм національного законодавства не може розцінюватися як ефективне розслідування».

Після скасування постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 27 червня 2024 року ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 серпня 2023 року, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2024 року у справі № 127/28320/20 (номер провадження 11-кп/801/939/2024) визначено новий склад суду: головуюча суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2024 року справу призначено на 08 серпня 2024 року о 15:00 годині в приміщенні Вінницького апеляційного суду (3 поверх зал № 4).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив спочатку зупинити провадження у справі до звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з військової служби, після чого доручити ДБР провести відповідну перевірку доводам обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосування до нього працівниками поліції методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування, прокурор ОСОБА_8 , просив відразу винести ухвалу про доручення ДБР провести відповідну перевірку заяви обвинуваченого ОСОБА_6 , а вже потім зупинити провадження у справі до звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з військової служби, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Виходячи зі змісту статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, а тим більше обґрунтовувати ними свої рішення.

Згідно з практикою Європейського суду допустимість як доказів свідчень, отриманих за допомогою катувань, з метою встановлення відповідних фактів у кримінальному провадженні зводить нанівець саму суть права обвинуваченого не свідчити проти себе та призводить до несправедливості кримінального провадження в цілому.

Забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень прав людини, гарантованих статтями 27, 28 Конституції України, є обов`язковим.

Відповідно до частини 4 статті 216 КПК України, досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівником правоохоронного органу, здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань.

Як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , останній не визнавав своєї вини й стверджує про застосування до нього під час досудового розслідування працівниками поліції недозволених методів з метою отримання зізнавальних показань: останні погрожували йому фізичною розправою та великим тюремним строком.

Відповідно до частини 6 статті 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє процесуальне рішення уповноваженого органу, складене за наслідками перевірки відомостей, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 та в апеляційній скарзі його представника адвоката ОСОБА_7 щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування працівниками поліції недозволених методів фізичного та психологічного впливу з метою отримання зізнавальних показів у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що перевірку вказаних доводів слід доручити слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому та вирішити питання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, враховуючи вимоги кримінального процесуального закону щодо розумності строків розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницький, яке поширює свою діяльність на Вінницьку область, повідомити суд про прийняте рішення за результатами такої перевірки та надати копію прийнятого процесуального рішення.

Керуючись ст. ст. 216, 404, 405 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Доручити Четвертому слідчому відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Хмельницький, яке поширює свою діяльність на Вінницьку область, провести перевірку, з внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зазначених обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у його апеляційній скарзі, та в апеляційній скарзі його представника адвоката ОСОБА_7 обставин щодо застосування до ОСОБА_6 працівниками поліції методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 24.10.2020 року за № 0001925.

Копію ухвали надіслати на виконання Четвертому слідчому відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Хмельницький, яке поширює свою діяльність на Вінницьку область.

Надати Четвертому слідчому відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Хмельницький, яке поширює свою діяльність на Вінницьку область, копії апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та копію апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 .

Про результати перевірки невідкладно повідомити Вінницький апеляційний суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4