Справа № 938/693/23
Номер провадження № 1-кс/938/258/24
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

26 вересня 2024 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 21.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Відповідне клопотання надійшло на розгляд слідчого судді 23.09.2024 та було призначено до розгляду на 25.09.2024. У зв`язку із неявкою підозрюваного, розгляд клопотання було відкладено на 26.09.2024.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 отримали вищевказане клопотання із доданими до нього матеріалами 24.09.2024, тобто в межах строків визначених ч.2 ст.184 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 21.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Криворівня, Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, з середньою освітою, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України раніше несудимий.

Зокрема, досудовим розслідуванням кримінального провадження встановлено, що за адресою: присілок Грибково селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської проживає сім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_7 разом з спільними малолітніми дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в одній житловій кімнаті житлового будинку.

В один із днів, в період з 04 квітня до 20 червня 2023 року (більш точний місяць, дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), в ОСОБА_5 виник умисел на вчинення розпусних дій щодо своїх малолітніх дітей.

Реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення розпусних дій щодо своїх малолітніх дітей, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання ОСОБА_5 вирішив задоволити статеву потребу в присутності малолітніх дітей та здійснив статевий акт із дружиною ОСОБА_7 , а також лягав зверху на малолітню дочку ОСОБА_7 , яка в той час була одягнена та імітував статевий акт із останньою.

Після цього, в період з 04 квітня до 20 червня 2023 року (більш точний місяць, дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), продовжуючи вчиняти розпусні дії щодо своїх малолітніх дітей, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання у приміщенні житлового будинку (спальні) розташованого за вищевказаною адресою, на території даного господарства в присутності своїх малолітніх дітей задовольняв статеву потребу здійснюючи статеві акти із дружиною ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 17.11.2023 змін в емоційному стані малолітнього ОСОБА_5 не відмічається, оскільки особистості ОСОБА_5 , у зв`язку з малолітнім віком, недостатньо сформовані.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 17.11.2023 ситуація, що досліджується за справою є психотравмувальною для малолітньої потерпілої ОСОБА_7

16.09.2024 на підставі наявності достатніх доказів у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.

Слідчий вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, найбільш вагомими з них є: протокол прийняття заяви та покази потерпілої ОСОБА_7 ; покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; висновок судово-психіатричного експерта від 17.11.2023 щодо ОСОБА_7 ; висновок судово-психіатричного експерта від 17.11.2023 щодо ОСОБА_5 ; психологічна характеристика психоемоційного стану дитини та уточнення кримінальної ситуації щодо ОСОБА_7 ; психологічна характеристика психоемоційного стану дитини та уточнення кримінальної ситуації щодо ОСОБА_5 ; речові докази та інші зібрані матеріалами кримінального провадження докази.

Також слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема слідчий вважає, що ОСОБА_5 зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини та перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливості призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання. Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований за в селі Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, однак фактично проживає в АДРЕСА_1 , а також ОСОБА_5 викликався, шляхом вручення повісток, які надавалися його дружині ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_5 був відсутній за місцем проживання, на наступні дати: 16.09.2024 на 18.09.2024, та 18.09.2024 на 20.09.2024 для проведення процесуальних дій за його участю у якості підозрюваного, однак останній жодного разу на виклики не з`явився, що вказує на його переховування від органу досудового розслідування;

Також слідчий вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 та свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оскільки підозрюваному відомо, що потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_5 проживають в патронатній сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які також є свідками в даному кримінальному провадженні. Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 проживають по сусідству із ОСОБА_5 , а ОСОБА_12 проживає на території одного господарства із ОСОБА_5 та являється його тестем. Відтак, ОСОБА_5 маючи необмежену можливість вільного пересування та спілкування із потерпілою та свідками по даному кримінальному провадженні, може впливати на них, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Окрім того, слідчий вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (за редакцією 2001 року), а тому маючи можливість вільного пересування може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, просить клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просить таке задовольнити з підстав викладених у клопотанні та на підставі долучених до нього матеріалів. Додатково долучив до матеріалів клопотання довідку №4624/оч надану військовою частиною № НОМЕР_1 , де ОСОБА_5 проходив військову службу по мобілізації, згідно якої, ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину 30.06.2024. Вважає, що така додатково підтверджує наявність ризику щодо можливості переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Також просив врахувати, що підозрюваний будучи належним чином повідомленим про розгляд вказаного клопотання, в судове засідання 25.09.2024 не з`явився, та причин неявки не повідомив.

Вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не зможе запобігти визначеним ризикам, про що свідчать дані про особу підозрюваного. Просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, зазначив, що не погоджується із оголошеною йому підозрою, він ніколи не образив би своїх дітей. Зазначив, що і на даний час спілкується із дітьми, хоч вони і проживають в патронатній сім`ї. Також вказав що добре знайомий із свідками у даному кримінальному провадженні, та перебуває із ними в хороших стосунках. Однак запевнив що не має наміру будь яким чином впливати на них.

Також зазначив, що до слідчого не з`являвся, оскільки не знав про виклик, а до суду на розгляд клопотання не з`явився, оскільки мав роботу. Підтвердив, що самовільно залишив військову частину, де проходив службу по мобілізації, оскільки вважає, що його було мобілізовано безпідставно, так, як він є батьком трьох дітей.

Зазначив, що він проживає із дружиною у будинку її батька, та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , зазначила, що підозрюваний ОСОБА_5 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, та впливати на потерпілу і свідків, має постійне місце проживання, та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження, на підставі заяви ОСОБА_8 , про те, що в період квітня-червня 2023 року за місцем свого проживання в присілку Грибково АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вчинив розпусні дії, шляхом демонстрації фільмів порнографічного характеру та вступу в статеві зносини зі своєю дружиною, в присутності своєї малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Дане кримінальне провадження здійснюється органом досудового розслідування - Верховинське РВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

16.09.2024 о 15год 20хв. на підставі наявності достатніх доказів у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України унормовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст.5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий та прокурор підтверджують зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протокол-заявою про вчинення кримінального правопорушення та показами потерпілої ОСОБА_7 ; показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; висновком судово-психіатричного експерта від 17.11.2023 щодо ОСОБА_7 ; висновком судово-психіатричного експерта від 17.11.2023 щодо ОСОБА_5 ; психологічною характеристикою психоемоційного стану дитини та уточнення кримінальної ситуації щодо ОСОБА_7 ; психологічною характеристикою психоемоційного стану дитини та уточнення кримінальної ситуації щодо ОСОБА_5 ; речовими доказами та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Також матеріалами клопотання підтверджується наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини та перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання. Так, в судовому засіданні, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований в селі Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, однак фактично проживає в АДРЕСА_1 . Також, ОСОБА_5 викликався до слідчого, шляхом вручення повісток, які надавалися його дружині ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_5 був відсутній за місцем проживання, на наступні дати: 16.09.2024 на 18.09.2024, та 18.09.2024 на 20.09.2024 для проведення процесуальних дій за його участю у якості підозрюваного, однак останній жодного разу на виклики не з`явився, що вказує на його переховування від органу досудового розслідування. Слідчий суддя також враховує, що підозрюваний не з`явився в судове засідання 25.09.2024 для розгляду даного клопотання, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засіданні 26.09.2024, підозрюваний не надав жодних доказів поважності причин неявки в судове засідання 25.09.2024, обмежившись поясненнями, що мав роботу, тому не з`явився.

Окрім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога. Згідно довідки №4624/оч наданої військовою частиною, де ОСОБА_5 проходив військову службу по мобілізації, останній самовільно залишив військову частину за місцем несення служби, та не проходить таку з червня 2024 року, що додатково свідчить про схильність підозрюваного до невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, виходячи із власних переконань.

Також, слідчий суддя вважає, що обставини кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 та свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомо, що потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_5 проживають в патронатній сім`ї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які є свідками в даному кримінальному провадженні. Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 проживають по сусідству із ОСОБА_5 , а ОСОБА_12 проживає на території одного господарства із ОСОБА_5 та являється його тестем. Як зазначив підозрюваний в судовому засіданні, він спілкується із своїми дітьми, які перебувають у патронатній сім`ї, та перебуває в хороших стосунках із сусідами, які є свідками в даному кримінальному провадженні. Відтак, оскільки судовий розгляд ще не розпочато, з метою подальшого спотворення їх показів задля виправдання своїх дій чи підтвердження власної версії події, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, підозрюваний маючи можливість вільного пересування і необмежну можливість спілкування з потерпілою та свідками по даному кримінальному проваджені може впливати на них, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Щодо існування на даний час ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на який посилається прокурор, а саме, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, то слідчий суддя вважає, що такий прокурором не доведено, доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 під час перебування під слідством чи судом нових злочинів, суду не представлено.

Так, ОСОБА_5 вважається таким, що до кримінальної відповідальності притягається вперше та раніше не судимим в силу положень ст.89 КК України. При цьому суд враховує правову позицію Верховного суду викладену в постанові від 27.09.2018 у справі №647/1831/15-к, згідно якої, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. На думку слідчого судді вказана обставина свідчить про недоведеність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України санкцією якого передбачено максимально суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Окрім того, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст.2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів всіх учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Щодо клопотання підозрюваного та захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то на переконання слідчого судді, такий запобіжний захід не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України.

При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисник, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування, не підтверджені відповідними доказами, і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та суттєво не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Окрім того, як зазначив сам підозрюваний, він проживає в будинку який належить батькові його дружини, та який є свідком у даному кримінальному провадженні. Однак доказів отримання згоди власника житла на відбування підозрюваним ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за відповідною адресою, суду не надано.

З цього приводу слідчим суддею роз`яснювалось стороні захисту положення ч.4 ст.193 КПК України, однак ні підозрюваним, ні захисником не заявлялися будь-які клопотання про заслуховування будь-якого свідка чи дослідження будь-яких матеріалів, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченою частиною четвертою цієї статті. У свою чергу в ч.4 ст. 183 КПК України передбачено випадки, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, тобто змістом цієї норми не заборонено визначати розмір застави підозрюваному при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд дійшов до переконання про можливість визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього та визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину ( ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України), - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 2024 року 3028,00 гривень.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку щодо визначення застави підозрюваному ОСОБА_5 в розмірі 151 400,00 гривень, що відповідає п`ятдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) та узгоджується зі змістом ст.182 КПК України. Внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є не завідомо непосильним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну (у разі їх наявності/відновлення).

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України),в межах строку досудового розслідування.

За змістом ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст. ст.176-179, 182, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_14 , яке погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_15 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000108 від 21.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)" строком до 16.11.2024 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , заставу 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 151 400 гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Верховинського районного суду Івано-Франківської області (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0002265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк до 16 листопада 2024 року включно обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну (у разі їх наявності/відновлення).

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 для негайного виконання, прокурору Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_16