Справа № 297/3903/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

13 вересня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000604 від 06.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда 3 групи, з освітою 9 класів, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно підозрюваного ОСОБА_6 із визначенням застави у розмірі, не менше 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 гривень. У разі визначення застави у сумі, не менше 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, також просить покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, з метою незаконного збуту вогнепальної зброї, придбав 15 тротилових шашок 200 г, набої калібру 7,62*39 мм. в кількості 68 упаковок (20 штук в одній упаковці) та 402 набої калібру 7.62*54 мм., дві підствольні гранати ВОГ, корпус гранати Ф-1, 1 постріл до РПГ-7 разом з пороховим зарядом, 1 артилерійський снаряд 30 мм, корпус гранати із запалом РГМ та автоматичну зброю АК-47 з 3 магазинами, які спорядженні набоями калібру 7,62*39 мм. в кількості 90 штук, які переніс до закинутої будівлі у лісі на відстані 1,5 км. від АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав вказані предмети з метою подальшого збуту.

У подальшому, 05.09.2024 року близько 12 години ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік вищевказаною закинутої будівлі на відстані 1,5 км. від АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою незаконного збуту вибухової речовини та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 9000 гривень незаконно збув 5-ть тротилових шашок вагою по 200 г кожна громадянину ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, вказані предмети ОСОБА_7 передав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні та збуті вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 12.09.2024 року о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік вищевказаною закинутої будівлі на відстані 1,5 км. від вул. Дерекосег у м. Берегове, діючи умисно, з метою незаконного збуту вибухової речовини і бойових припасів та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 7000 гривень незаконно збув 5-ть тротилових шашок вагою по 200 г кожна, 2 підствольні гранати ВОГ, корпус гранати Ф-1, набої калібру 7,62*39 мм в кількості 34 упаковки (680 штук), 1 постріл до РПГ-7 разом з пороховим зарядом та 1 артилерійський снаряд 30 мм громадянину ОСОБА_8 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, вказані предмети ОСОБА_8 передав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, 13.09.2024 року о 09 годині 15 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік вищевказаною закинутої будівлі на відстані 1,5 км. від вул. Дерекосег у м. Берегове, діючи умисно, з метою незаконного збуту вибухової речовини і бойових припасів та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 30000 гривень незаконно збув 5-ть тротилових шашок вагою по 200 г кожна, автоматичну зброю АК-47 з 3 магазинами, які спорядженні набоями калібру 7,62*39 мм в кількості 90 штук та гранату з запалом РГМ, громадянину ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками СБУ до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, вказані предмети ОСОБА_7 передав працівникам СБУ, після чого ОСОБА_6 був викритий та затриманий працівниками поліції спільно з працівниками СБУ з грошовими коштами.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, 13.09.2024 в період з 10:00 по 11:30 було проведено огляд закинутої будівлі на відстані 1,5 км. від АДРЕСА_2 , в ході якої були виявлено та вилучено набої калібру 7,62*39 мм в кількості 34 упаковки (680 штук) та 402 набої калібру 7.62*54, які ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність зберігав з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, 13 вересня 2024 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 13 вересня 2024 року за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури останнього було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту свідків, протоколом огляду від 13.09.2024 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Підозрюваний ОСОБА_6 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_6 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_6 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, у зв`язку з чим просив до нього застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням розміру застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 підтримав клопотання та позицію висловлену в судовому засіданні прокурором.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання, просив обрати не пов`язаний із триманням під вартою запобіжний захід, ствердив, що підозрюваний має постійне місце проживання, є інвалідок з групи та в разі обрання тримання під вартою просив мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, зазначені в клопотанні ризики, щодо можливості ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків, понятих у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя також вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 врахував, що він раніше не судимий, рівень організованості злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом створення загроз, тиску та підбурювання свідків до дачі неправдивих показів.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 діб є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, який не працює, є інвалідом 3 групи, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; без дозволу слідчого, прокурора або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183,194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000604 від 06.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали закінчується 12 листопада 2024 року об 11:30 годин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_6 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят)гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_6 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; 3) без дозволу слідчого, прокурора або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; 4) утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Лайош ГАЛ