МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1716/24
Провадження № 1-кс/945/283/24
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2024 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2024 року за №0000274 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Міас Челябінської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , не одруженому, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Слідчий СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України терміном на 60 діб, без встановлення суми застави.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.07.2024 року приблизно о 00:00 годині за адресою: АДРЕСА_2 , між військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , які знаходились в стані алкогольного сп`яніння, солдатом ОСОБА_5 та солдатом ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих не порозумінь, виник словесний конфлікт, який переріс в бійку, з послідуючою боротьбою між собою на землі.

Після того, як вказаний конфлікт припинився, у ОСОБА_5 , який не зміг перебороти ОСОБА_8 , раптово виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, з метою самоствердження перед собою та іншими військовослужбовцями, які перебували у вказаному місці.

Далі, з метою реалізації свого злочинного наміру на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_5 взяв особистий розкладний ніж, який тримаючи у правій руці, розуміючи, що нанесення удару ножем у черевну порожнину людини може спричинити тяжкі тілесні ушкодження, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наздогнав ОСОБА_8 , який відходив від ОСОБА_5 та перебуваючи позаду нього, впритул, умисно наніс вказаним ножем один удар в правий бік ОСОБА_8 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 отримав тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини, пошкодження висхідної ободової кишки, внутрішньочеревну кровотечу, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

16.07.2024 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах тримання на гауптвахті ВСП у ЗСУ відносно підозрюваного ОСОБА_5 підтримав та просив слідчого суддю застосувати вказаний запобіжний захід строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення суми застави.

Слідчий ОСОБА_4 також підтримав вказане клопотання та просив суд задовольнити його.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував та просив слідчого суддю обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту у вечірній час.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Заслухавши у судовому засіданні слідчого та прокурора, думку підозрюваного, розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положеньст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; відповідно до п.4 ч.1 ст.178 КПК України міцність соціальних зв`язків; відповідно до п.6 ч.1 ст.178 КПК України репутацію обвинуваченого.

Розглядаючи клопотання слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2024 року за №0000274 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гаупвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,аналізуючи питання існування у клопотанні ризиків, суд дійшов до висновку про їх наявність з огляду на особу та його репутацію, а саме те, що останній є військовослужбовцем, неодружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців на утриманні не має, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Розуміючи усю тяжкість вчиненого ним злочину та з метою уникнення покарання, він може залишити місце свого тимчасового проживання (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Також, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки на даний час не всі свідки встановлені та допитані, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вживати заходи впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз фізичною розправою, з метою зміни ними показів на його користь. Крім цього ОСОБА_5 отримав копії протоколів допитів потерпілого і свідків, де вказані їх анкетні дані та, в тому числі, адреси їх проживання. Підозрюваний, користуючись цими даними, може схилити свідків та потерпілого до зміни показів на його користь, що зашкодить встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки підозрюваний є військовослужбовцем, та в разі його переховування від суду та, відповідно, від військової служби, такі дії можуть набути ознак військового злочину, передбаченого ст.ст.407-408 КК України.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

Та обставина, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, хоча і має місце, однак не є безумовною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами для забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, вищевикладене дає підстави суду стверджувати про існування високих ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження вищезазначених ризиків.

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості обрати більш м`який запобіжний захід.

Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

У період дії воєнного стану в Україні та протягом двох років після його припинення чи скасування взяті під варту військовослужбовці можуть триматися в окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Розділом ХІ Наказу міністерства юстиції України №394 від 03.11.2020 року «Про затвердження Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців тримання на гауптвахтах узятих під варту військовослужбовців здійснюється відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та цього Порядку.

Узяті під варту військовослужбовці розміщуються на гауптвахті на підставі ухвали суду, а також постанови керівника органу прокуратури, прийнятої у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 має спеціальний статус військовослужбовець. Враховуючи зазначене суд вважає, що утримання підозрюваного ОСОБА_5 у спеціалізованій військовій установі гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних силах України, буде найбільш доцільним, а вік, сімейний стан та стан здоров`я не перешкоджають його утриманню у вказаній установі.

Поміж інше, згідно з положеннями ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_8 . Тому, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 128, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 369, ч.1 ст.370 Кримінального процесуального кодексу України,суд, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2024 року за №0000274 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах Українистроком на 60 (шістдесят) діб, без визначення розміру застави.

Строк дії даної ухвали закінчується 13 вересня 2024 року (включно).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

18.07.2024