Справа № 317/3600/23
Провадження № 1-кп/317/368/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000152 від 01.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодружений, військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 21.11.2023 Золотоношівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 17000 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2023 №108, молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду старшого розвідника 1 відділення 1 розвідувального взводу, ВОС-106847А військової частини НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 , будучи протягом року засудженим за ст. 309 КК України, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини, без мети збуту, переслідуючи мету особистого подальшого вживання, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, за допомогою особистого мобільного телефону, користуючись всесвітньою мережею Інтернет, здійснив замовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої обмежено - «РVР», розрахунок за яку здійснив в невстановлений в ході досудового розслідування спосіб.

У подальшому, в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, ОСОБА_4 перебуваючи на території Шевченківського району у м. Запоріжжя, придбав один зіп-пакунок із кристалічною речовиною блакитного кольору, яку в подальшому поклав до власної кишені, тим самим незаконно придбав та почав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено-«РVР».

Надалі, 01.05.2024, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини, без мети збуту, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «РVР», рухаючись на транспортному засобі маршрутного таксі автодорогою Н-08 у напрямку з м. Запоріжжя до м. Дніпро, був зупинений співробітниками поліції на стаціонарному блок-посту №З-08 «Лавра», який розташований на 475 км, автодороги Н-08 сполученням Бориспіль Дніпро - Запоріжжя. Так, 01 травня 2024 року, у період часу з 13 години 24 хвилини до 13 години 27 хвилин, у ході огляду місця події у ОСОБА_4 виявлено та вилучено 1 зіп-пакунок з кристалічною речовиною блакитного кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-24/10052-НЗПРАП від 30.05.2024 у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено, РVР 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, маса якої склала 0,2995 г в перерахунку на основу, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 88 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є невеликим розміром.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Під час досудового розслідування, 04 липня 2024 року між прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000152 від 01.05.2024 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. 468-470, 472, 473, 476 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, активно сприяв досудовому розслідуванню кримінального провадження та щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони угоди узгодили покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 34000 гривень.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені ОСОБА_4 ..

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Шкода злочином завдана лише державним та суспільним інтересам.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та розміру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди, захисник не мав заперечень проти її затвердження.

У судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 липня 2024 року в кримінальному провадженні № 0000152, внесеному 01.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, укладену між прокурором Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_6 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1514,56 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок).

Речовий доказ: один зіп-пакет з кристалічною речовиною блакитного кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якої складає 0,2995 г (в перерахунку на основу) знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1