Єдиний унікальний номер 393/632/23
провадження №1-кп/389/156/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника - адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області, дистанційно у режимі відеоконференції, кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 25.06.2023 щодо

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомиколаївка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, розлучений, на утриманні малолітня дитина, на дату вчинення кримінального правопорушення - поліцейський з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №2 (смт Новгородка) відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_12 вчинив: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, будучи зобов`язаним піклуватися про цю особу і маючи змогу надати їй допомогу та коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, за наступних обставин.

ОСОБА_12 , 25.06.2023 приблизно о 04:00 годині, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР), відповідно до якого «Водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», п.21.1 ПДР, відповідно до якого «Дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою» та п. 2.3 (в) ПДР відповідно до якого «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки», перебував у стані алкогольного сп`яніння та, керуючи належним йому технічно справним легковим автомобілем марки MERCEDES-BENZ S 600, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по вул.Криворізькій в межах населеного пункту смт.Новгородка, Кропивницького району Кіровоградської області , по автодорозі Н-23 «Кропивницький -Кривий Ріг - Запоріжжя» в напрямку м.Кропивницький Кіровоградської області, перевозив в салоні вказаного автомобіля в якості пасажирів 7 осіб, які не були пристебнуті ременями безпеки, при цьому технічною характеристикою автомобіля марки MERCEDES-BENZ S 600, передбачено 5 сидячих місць з врахуванням місця водія.

У якості пасажирів, у керованому в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_12 , автомобілі, знаходились: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8

Рухаючись по автодорозі Н-23 «Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя» в межах населеного пункту смт.Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_12 , порушуючи вимоги п.1.5 ПДР відповідно до якого «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3. (б) ПДР відповідно до якого «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» п. 12.1 та 12.4 ПДР відповідно до яких «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.», проявив злочинну самовпевненість та не врахувавши дорожню обстановку, що склалась у темну пору доби і при вологому асфальтному покритті, не вибрав встановленої ПДР України безпечної швидкості руху, а навпаки перевищив допустиму та безпечну швидкість руху на дорозі, здійснював керування транспортним засобом із швидкістю не менше 100 км/год, при максимально дозволеній і допустимій швидкості 50 км/год, тим самим позбавивши себе, з урахуванням перебування у стані алкогольного сп`яніння, можливості вірно оцінювати дорожню обстановку і безпечно контролювати рух і напрямок керованого ним автомобіля створивши тим самим небезпеку життю і здоров`ю пасажирів транспортного засобу.

Як наслідок ігнорування та порушення зазначених вимог ПДР, направлених на забезпечення безпеки руху та життя і здоров`я громадян, перебування у стані алкогольного сп`яніння, свідомого і значного перевищення швидкості руху допустимої на даній ділянці дороги при дорожніх умовах, які склались, ОСОБА_12 , 25.06.2023 року в період приблизно з 04.00 до 04.16 годин, на відстані 400 метрів за перехрестям вулиць Криворізької та Космонавта Комарова в смт Новгородка, Кропивницького району, Кіровоградської області по автодорозі Н-23 «Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя» в напрямку м. Кропивницький, рухаючись на автомобілі MERCEDES-BENZ S 600, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не впоравшись з керуванням, допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя по напрямку свого руху з подальшим виїздом за межі узбіччя та неодноразовим його перекиданням.

В результаті допущених ОСОБА_12 порушень правил безпеки дорожнього руху, передбачених п.2.9. (а), п.21.1., п.2.3 (в), п.1.5., п.2.3. (б), п.12.1., п.12.4. ПДР, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою у вигляді виїзду керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини дороги з подальшим перекиданням сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої від отриманих тілесних ушкоджень, загинули троє пасажирів автомобіля:

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: садна правого плеча в нижній третині по передній поверхні, садна правого передпліччя у верхній третині по тильній поверхні, садна лівого плеча по зовнішній поверхні, садна правого та лівого колінних суглобів по передній поверхні, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень; садна правої передньої поверхні грудної клітини, перелом ребер справа по пригрудній лінії 2-3-4-5-6 ребро, які мають ознаки середнього ступеня тяжкості; синці на верхній та нижній повіці правого та лівого ока, садна правого лобного бугра та правої скроневої ділянки, садна правої щоки, лінійного перелому кісток правої лобно-тім`яної ділянки черепа та основи черепу, субдурального та субарахноідального крововиливів, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя.

В результаті перелому кісток склепіння та основи черепу, субдурального та субарахноідального крововиливів на місці дорожньо-транспортної пригоди настала смерть ОСОБА_16 ;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: садна (2) на верхній повіці правого ока та правій брові, садна лівого лобного бугра лівої брови, лівого крила носа та лівої щоки, крововиливу в м`які тканини лобної ділянки зліва, садна правого плечевого суглоба по передній поверхні, садна на правій кисті по тильній поверхні та правому променево-запястковому суглобі по тильній поверхні, садна по передній поверхні правого колінного суглоба та по внутрішній поверхні лівого колінного суглоба, синця по тильній поверхні лівої кисті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень; тупої травма грудей та живота, переломів ребер зліва по лопаточній лінії з 2 по 6 ребер, переломів ребер справа з 2 по 10 ребер по лопаточній лінії з пошкодженням плеври, внутрішньої кровотечі (кров в правій плевральній порожнині 400 мл в лівій 300 мл), розривів печінки, розриву селезінки, що призвели до внутрішньо-черевної кровотечі (рідка кров червоного кольору в кількості 1200 мл в черевній порожнині), садна по правій боковій поверхні живота по передньо-підпахвиній лінії, синця по передній поверхні грудної клітини зліва по середньо-ключичній лінії, садна живота зліва по краю реберної дуги, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя.

В результаті травматичного шоку, тупої травми грудей та живота, множинних переломів ребер, розривів печінки, селезінки на місці дорожньо-транспортної пригоди настала смерть ОСОБА_15 ;

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців на повіках правого та лівого ока, садна на верхній повіці лівого ока, садна крила носа зліва, садна лівої щоки, синця на підборідді зліва, рани в проекції правого тазово-стегнового суглоба, садна по передній поверхні лівого стегна в середній та нижній третині, садна правого колінного суглоба по передній поверхні, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень; синців (2) по центру грудної клітки, садна правої бокової поверхні живота, садна лівої передньої поверхні живота по краю реберної дуги, тупої травми грудей та живота, переломів ребер справа середньо-ключичної лінії з 2 по 10 ребро з пошкодженням плеври, внутрішньої кровотечі (кров в правій плевральній порожнині 400 мл), розривів печінки, що привели до внутрішньо-черевної кровотечі (кров в черевній порожнині в кількості 1400 мл), які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя.

В результаті травматичного шоку, тупої травми грудей та живота, множинних переломів ребер, розривів печінки при доставленні з місця дорожньо-транспортної пригоди до КНП Новгородківська лікарня Новгородківської селищної ради Кіровоградської області настала смерть ОСОБА_17 .

Також у наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , отримали тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, яке викликало короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди спричиненої в результаті порушення ОСОБА_12 ПДР, направлених на забезпечення безпеки руху та життя і здоров`я громадян, отримавши небезпечні для життя тілесні ушкодження пасажири транспортного засобу ОСОБА_16 та ОСОБА_17 опинились на землі неподалік автомобіля MERCEDES-BENZ S 600, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_15 під даним транспортним засобом в районі задньої його частини. При чому, як результат отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_16 знаходилась без свідомості, ОСОБА_17 та ОСОБА_15 подавали ознаки життя. Таким чином, знаходячись на місці події, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 перебували в небезпечному для життя стані та були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, викликаний отриманими внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди небезпечними для життя тілесними ушкодженнями.

Разом з тим ОСОБА_12 , який керуючи транспортним засобом, внаслідок порушення ПДР спричинив дорожньо-транспортну події чим поставив ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 у небезпечний для життя стан, жодну допомогу потерпілим не надав, будь яких заходів направлених на її надання на місці події не вжив.

Так, ОСОБА_12 маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції, станом на 25.06.2023 тобто на час дорожньо-транспортної пригоди являвся поліцейським, який наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №9 о/с від 14.01.2021 призначений на посаду поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №2 (смт Новгородка) відділення поліції №2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII «Поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня».

Відповідно ч. 2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII «Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції».

Згідно п. 4 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII «Поліцейський зобов`язаний надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я».

Крім того, у відповідності до Посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 17.06.2022 ОСОБА_12 зобов`язаний:

- за наявності на місці події осіб, які потребують медичної допомоги, викликати екстрену медичну допомогу, до прибуття якої вживає невідкладні дії, спрямовані на врятування та збереження життя людини. Забезпечує надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень та інших подій, а також особам, які опинились в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

- вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

- у разі підтвердження ознак учиненого кримінального правопорушення поінформовує диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи та перебуває на місці події до її прибуття;

- до прибуття слідчо-оперативної групи забезпечує охорону місця події та слідів учиненого кримінального правопорушення, унеможливлює доступ до місця події сторонніх осіб.

Також, відповідно п. 2.10 (а, б, г, д) ПДР, згідно яких «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) Залишатися на місці пригоди; б) Увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 ПДР; г) Вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських».

Таким чином ОСОБА_12 являючись поліцейським, на якого ПДР, Законом України «Про Національну поліцію» та службовими обов`язками відповідно до Посадової інструкції, покладено обов`язок надавати допомогу особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я, був зобов`язаний піклуватись про ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , які внаслідок отриманих в ході дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень перебували в небезпечному для житті стані та як результат внаслідок безпорадного стану були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження.

Незважаючи на це, ОСОБА_12 усвідомлюючи, що в результаті спричинених пасажирам автомобіля ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, він поставив останніх в небезпечний для життя стан, нехтуючи моральними і правовими нормами, які передбачають та зобов`язують надавати допомогу людині, що перебуває в небезпечному для життя стані, маючи об`єктивну можливість надати таку допомогу та вжити заходів до її надання, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, порушуючи вищевказані вимоги ПДР, Закону України «Про Національну поліцію» і Посадової інструкції, 25.06.2023 в період приблизно з 04.00 до 04.16 години на відстані 400 метрів за перехрестям вулиць Криворізької та Космонавта Комарова в смт.Новогородка Кропивницького району Кіровоградської області по автодорозі Н-23 «Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя» в напрямку м.Кропивницький, за межами правого узбіччя проїзної частини дороги, свідомо залишив потерпілих без допомоги, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, а саме пішим ходом попрямувавши вздовж автодороги Н-23 «Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя» в бік перехресть вулиць Криворізької та Дружби, що знаходяться в центральній частині смт.Новгородка Кропивницького району Кіровоградської області , що на відстані понад 1 км від місця події.

Причому ОСОБА_12 бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та відповідний орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції на місце дорожньо-транспортної події не викликав та до їх прибуття на місці події був відсутній.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України, визнав повністю і надав суду показання, відповідно до яких ІНФОРМАЦІЯ_9 його родич ОСОБА_23 святкував випускний і попросив його відвезти випускників зустріти ранок, на що він погодився, хоча розумів, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тож 25.06.2023 він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на належному йому автомобілі MERCEDES-BENZ S 600, реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхав по вул.Криворізькій в межах населеного пункту смт.Новгородка в напрямку м.Кропивницький Кіровоградської області, перевозив в салоні вказаного автомобіля в якості пасажирів 7 осіб. Не пам`ятає чи перевищував швидкість, потім машину занесло. Він перебував у шоці, не пам`ятає куди йшов. Говорили, що він йшов в Новгородку, а потім повернувся, пам`ятає, що прийшов до тями у Кропивницькому. Взагалі все відбулось саме так, як вказано обвинувальному акті, вину визнає у повному обсязі за обставин, які відображено в обвинувальному акті. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_12 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, представники потерпілих, обвинувачений та його захисник, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_12 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, будучи зобов`язаним піклуватися про цю особу і маючи змогу надати їй допомогу та коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами), звернуто увагу судів на те, що вони, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Крім цього, як зазначив Пленум Верховного Суду України у п.20 постанови від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), при призначенні покарання за ст.286 КК України, суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів,тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання та особу винного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , колегія враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, які закон класифікує як нетяжкий та особливо тяжкий злочини, особу ОСОБА_12 , що він раніше не судимий, займався суспільно-корисною працею, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, наказом МВС України від 10.10.2018 нагороджений Почесною грамотою, є учасником бойових дій, нагороджений почесною відзнакою «Учасник бойових дій» та пам`ятною медаллю «Захисникам Вітчизни», здійснив дії, спрямовані на відшкодування заподіяної моральної шкоди для організації поховання, шляхом відшкодування по 40050,00 грн ОСОБА_22 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 (т.2 а.п.168).

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 , колегія відносить щире каяття та визнання вини.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_12 , колегія відносить вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, колегія вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України не вбачається. На думку колегії, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_12 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень з його сторони.

По справі потерпілими подано цивільні позови про відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, шкоди.

Потерпілий ОСОБА_9 просить стягнути на його користь з ПАТ "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС": шкоду, заподіяної смертю потерпілого у розмірі 320000,00 грн та моральну шкоду в сумі 80400,00 грн, а також стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 500000,00 грн. Позов в частині звернення до ПАТ "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" обгрутовано тим, що автомобіль, належний обвинуваченому, станом на дату ДТП, був застрахований саме у вказаній страховій компанії. У результаті протиправних дій ОСОБА_12 потерпілий та мати дитини пережили і продовжують переживати сильний емоційний стрес, біль та переживання, оскільки загинула їх єдина спільна донька, яка тільки почала свій дорослий життєвий шлях, не дає спокою питання чи вижила б вона, якби обвинувачений викликав швидку допомогу, життя навіки змінилось, вимагається багато зусиль для спроби якось його налагодити, що є безумовними підставами для відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_6 просить стягнути на її користь заподіяну моральну шкоду з ПАТ "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" в сумі 80400,00 грн та з ОСОБА_12 в сумі 500000,00 грн. Також просить стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу в суму 13000,00 грн.

Потерпіла ОСОБА_7 просить стягнути на її користь заподіяну моральну шкоду з ПАТ "СТРАХОВА ГРУПА "ТАС" в сумі 80400,00 грн та з ОСОБА_12 в сумі 500000,00 грн. Також просить стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу в суму 18000,00 грн.

Позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обгрунтовано невиразним постійним жахом, який потерпілі переживають внаслідок втрати дитини, втратою інтересу до життя, вимушеними негативними змінами у житті по порушених стосунках з оточуючими. Нестримний душевний біль та відчай виснажують їх нервову систему, не дають змоги вирішувати життєво-важливі питання та змиритися з трагедією від втрати дітей.

Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» до суду не з`явилось, подано відзив на позовні заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з проханням відмовити вказаним позивачам у задоволенні позовних вимог, який аргументовано наступним. Позивачі, всупереч вимогам п.2.1 ст.2, ст.6, п.22.1 ст.22, ст.ст.33-1,35 ЗУ від 01.07.2004 року №1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі ЗУ 1961-IV), ст.626, ч.3 ст.538 ЦК України, не звертались до АТ «СГ «ТАС» (приватне) для отримання страхового відшкодування у порядку, передбаченому законом, отже звернення позивачів до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорбюваних прав, свобод чи інтересів є безпідставним, оскільки факту порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів з боку АТ «СГ «ТАС» (приватне) не було. В частині відшкодування заподіяної моральної шкоди, моральна шкода, заподіяна смертю фізичної особи її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) може бути відшкодована після розгляду даної кримінальної справи і набрання відповідним рішенням законної сили, надання позивачами усіх підтверджуючих документів та заяви про страхове відшкодування і довідки про склад сім`ї, з урахуванням вимог п.27.3 ст.27, абз.4 ст.ст.36.2, ЗУ 1961-IV, при цьому загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленому законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами. В частині вимог щодо відшкодування шкоди ОСОБА_9 заподіяної смертю потерпілого у розмірі 320000,00 грн внаслідок загибелі доньки ОСОБА_15 АТ «СГ «ТАС» (приватне) у відзиві не висловило свою думку.

Вирішуючи питання щодо поданих цивільних позовів, колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В силу ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Частиною 2 ст.1168 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Закон України від 01.07.2004 року №1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з ст.9 Закону №1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст.22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.23 Закону №1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст.27 Закону №1961-IV:

27.1. Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди;

27.2. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

27.3. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами;

27.4. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

27.5. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Згідно з ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

В силу ст.13 ЗУ №1961-IV учасники бойових дій звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Під час судового розгляду, встановлено, що, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/3044258 року від 22.07.2022 (строк дії до 21.07.2023), АТ «СГ «ТАС» (приватне), застраховано цивільно-правову відповідальність, забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 600, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому, станом на дату ДТП - 25.06.2023, власником транспортного засобу MERCEDES-BENZ S 600, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на момент купівлі державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ) (т.2 а.п.98,99) був саме обвинувачений ОСОБА_12 , який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (т.1 а.п.190), при цьому, відповідно до ст.13 ЗУ №1961-IV, як учасник бойових дій (т.2 а.п.166), звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Подія, яка відбулася 25.06.2023 за участю забезпеченого транспортного засобу є страховим випадком. Між потерпілими та обвинуваченим ОСОБА_12 виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між потерпілими та страховою компанією - АТ «СГ «ТАС» (приватне) - існують договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс №АТ/3044258 року від 22.07.2022).

Заперечення відповідача АТ «СГ «ТАС» (приватне), що потерпілі не звертались до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування, а відтак позови не підлягаєть задоволенню, не приймаються, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.06.2019 при перегляді кримінальної справи №465/4621/16-к, де існували подібні правовідносини, дійшла висновку, що потерпіла особа не зобов`язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди. Таке право, враховуючи висновок, викладений у рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002, може бути реалізоване безпосередньо шляхом подання відповідного позову до суду.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01.01.2023 встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 6700,00 грн.

Зідно з практикою Європейського суду з прав людини яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»). Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15.10.2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації», постанова у справі від 14.02.2008 «Пшеничний проти Російської Федерації». Є беззаперечним, що потерпілі і досі не можуть прийняти факт втрати, відновити свій душевний стан і продовжують страждати. Бо ж дійсно, найскладніше та найважче в житті кожного - це втрата близької людини. Горе, пережите в цей момент, не можна порівняти ні з чим. Також суд погоджується з тим, що смерть близької людини важко виміряти у грошовому виразі і розмір моральної шкоди, завданої її вбивством, кожна особа визначає для себе індивідуально, тобто самостійно визначає той розмір компенсації, який зможе принаймні пом`якшити тяжкі наслідки.

З урахуванням викладеного, встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_12 , обґрунтування заподіяної моральної шкоди, зважаючи на глибину та тривалість душевних страждань позивача ОСОБА_9 , яких він зазнав у зв`язку зі смертю дитини, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, враховуючи принципи розумності та справедливості, а також те, що моральна шкода не є способом збагачення, колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення поданого потерпілим ОСОБА_9 цивільного позову. На користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди необхідно стягнути 580400,00 грн, з яких, відповідно до ст.27 Закону №1961-IV - 80400 грн. (6700 грн. х 12) підлягає стягненню з АТ «СГ «ТАС» (приватне), решту суми в розмірі 500000,00 необхідно стягнути з ОСОБА_12 .

Позовні вимоги ОСОБА_9 в частині відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого у розмірі 320000,00 грн, за відсутності доказів того, що ОСОБА_9 входить до кола осіб яким, в порядку п.27.2 ст.27 Закону №1961-IV, з ураїуваннячм вимог ст.1200 ЦК України, відшкодовується шкода у разі смерті потерпілого, - задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_12 , обґрунтування заподіяної моральної шкоди, зважаючи на глибину та тривалість душевних страждань позивача ОСОБА_6 , яких вона зазнала у зв`язку зі смертю дитини, тяжкість і невідворотність вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках, часу та зусиллях направлених для їх відновлення, враховуючи принципи розумності та справедливості, а також те, що моральна шкода не є способом збагачення, колегія приходить до висновку про необхідність задоволення поданого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову. На користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди необхідно стягнути 580400,00 грн, з яких, відповідно до ст.27 Закону №1961-IV - 80400 грн. (6700 грн. х 12) підлягає стягненню з АТ «СГ «ТАС» (приватне), решту суми в розмірі 500000,00 необхідно стягнути з ОСОБА_12 .

З урахуванням викладеного, встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_12 , обґрунтування заподіяної моральної шкоди, зважаючи на глибину та тривалість душевних страждань позивача ОСОБА_7 , яких вона зазнала у зв`язку зі смертю дитини, тяжкість і невідворотність вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках, часу та зусиллях направлених для їх відновлення, враховуючи принципи розумності та справедливості, а також те, що моральна шкода не є способом збагачення, колегія приходить до висновку про необхідність задоволення поданого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову. На користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди необхідно стягнути 580400,00 грн, з яких, відповідно до ст.27 Закону №1961-IV - 80400 грн. (6700 грн. х 12) підлягає стягненню з АТ «СГ «ТАС» (приватне), решту суми в розмірі 500000,00 необхідно стягнути з ОСОБА_12 .

Що стосується позовних вимог потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Згідно з ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (частина перша статті 126 КПК України). Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, зокрема, про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі (пункт 13 частини першої статті 368 КПК України). Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів (частина друга статті 126 КПК України). Питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується, у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК України. Якщо це питання не було вирішене судом, сторони кримінального провадження, свідок, експерт, спеціаліст і перекладач мають можливість оскаржити в цій частині ухвалене у справі судове рішення в апеляційному та касаційному порядку. А тому такі витрати не можуть бути стягнуті з обвинуваченого за позовом, поданим за правилами цивільного судочинства (постанова ВП ВС від 21.1.2018 справа№462/6473/16-ц, провадження №14-400 цс18).

Відповідно до припису ч.5 ст.128 КПК України, ст.134 ЦПК України передбачається вимога до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Наслідком невиконання цього обов`язку є право суду відмовити у відшкодуванні судових витрат, крім витрат на сплату судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону в доведенні іншої фактичної суми судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі істотного збільшення або зменшення заявленої до відшкодування суми судових витрат порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком сторона повинна довести неможливість передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку або поважність причин зменшення суми.

Виходячи із змісту статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог відшкодування таких витрат.

З огляду на викладене, що під час судового розгляду доведено наявність домовленості про перелік робіт, суму гонорару, встановлено факт понесення потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обумовленої суми узгодженого розміру гонорару (т.1 а.п.222-223,224, а.п.211-212,213), на підставі ст.ст.118,124 КПК України позовні вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу необхідно задовольнити у повному обсязі, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 понесені витрати на правову допомогу в сумі 18000,00 грн та на користь потерпілої ОСОБА_7 - 13000,00 грн.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, за залучення експертів для проведення судових інженерно-транспортних та транспортного-трасологічної експертиз, у загальні сумі 6214,00 грн (т.2 а.п.108-110), необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України. Міру запобіжного заходу залишити колишню - тримання під вартою, до дня набрання вироком законної сили, але не довше ніж 60 днів.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, колегія

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_12 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України і призначити покарання за: ч.4 ст.286-1 КК України у виді 11 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 років; ч.1 ст.135 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді 11 (одинадцять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 - тримання під вартою - залишити без змін до дня набрання вироком законної сили, але не довше ніж 60 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 відраховувати з дня наступного після набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, до строку позбавлення волі ОСОБА_12 зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - один день позбавлення волі, за період з 25.06.2023 по день набрання законної сили даним вироком суду.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)), , на користь потерпілого ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, моральної шкоди - 80400 (вісімдесят тисяч чотириста) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, моральної шкоди - 500000 (п`ятсот тисяч) грн 00 коп.

У задоволенні цивільного позову потерпілго ОСОБА_9 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)), в частині відшкодування шкоди заподіяної життю у розмірі 320000,00 грн - відмовити.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)), , на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, моральної шкоди - 80400 (вісімдесят тисяч чотириста) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, моральної шкоди - 500000 (п`ятсот тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу - 18000 (вісімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)), , на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, моральної шкоди -80400 (вісімдесят тисяч чотириста) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням, моральної шкоди - 500000 (п`ятсот тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу- 13000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави понесені процесуальні витрати в загальній сумі 6214 (шість тисяч двісті чотирнадцять) грн 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27.06.2023, на, належний ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль MERCEDES-BENZ S 600, реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати (т.2 а.п.6).

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

автомобіль MERCEDES-BENZ S 600, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території спеціального майданчику ЦЗ ГУНП в Кіровоградській області, повернути власнику - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (т.2 а.п.96-100);

карту пам`яті PATRIOT-MIKRO-SD-1-HC-CLASS-C10-16GB із аудіозаписами телефонних дзвінків на лінію 103 з повідомленням про ДТП від 25.06.2023 (т.2 а.п.102-103), флеш-носій Transcend 16GB із двома відеозаписами (т.2 а.п.104-105), DVD-R диск Verbation із двома відеозаписами з нагрудної камери та чек продуття газоаналізатора DRAGER (т.2 а.п.106-107), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.349 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2