Справа № 738/2119/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/876/24
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мартинівка Ічнянського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 11.02.2020 вироком Менського районного суду Чернігівської області за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187, ст.ст.69, 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, що є його особистою власністю,

задоволено подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме виправними роботами, на підставі ст.82 КК України.

Місцевий суд вказав що, ОСОБА_8 відбув більше ніж 2/3 частини призначеного строку покарання, став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці, обмеження щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме виправними роботами, відсутні.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання ДУ «Менська виправна колонія (№91)» про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким засудженому ОСОБА_8 . Вказав на відсутність підстав для заміни засудженому покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи. Зазначив, що ОСОБА_8 у місцях позбавлення волі за період відбування покарання, 31.03.2023 притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення розпорядку дня установи, має лише 1 заохочення (15.08.2024), виявив бажання працевлаштуватися лише в кінці 2023 року, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; засудженого ОСОБА_8 та його захисника, котрі просили ухвалу місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, і зокрема, фактично відбув не менше двох третин строку покарання за особливо тяжкий злочин.

Головною передумовою для заміни покарання більш м`яким є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року № 2 передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою для прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

В пункті 17 вищевказаної Постанови зазначено, що під час судового розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Проте, вказаних вимог закону місцевий суд не дотримався, з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2020 року ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187, ст.69, ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю (а.к.п.17-19).

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вищевказаний вирок Менського районного суду Чернігівської області від 11.02.2020 набрав законної сили 19 травня 2019 року (а.к.п.23).

Ухвалою Менського суду Чернігівської області від 26 червня 2024 року ОСОБА_8 зараховано в строк покарання термін цілодобового домашнього арешту з 20.02.2019 по 18.05.2021, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі (а.к.п.21-22).

Строк вiдбування покарання засудженому ОСОБА_8 обчислюється з 20 серпня 2021 року.

Отже, на час розгляду подання засуджений ОСОБА_8 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання.

За змістом ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Під сумлінною поведінкою і ставленням до праці розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

При вирішенні питання про заміну покарання більш м`яким враховуються у сукупності всі обставини за весь період перебування засудженого у виправній установі та дані, що характеризують особу засудженого в цілому.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 у місцях позбавлення волі знаходиться з 20 серпня 2021 року.

За час перебування в Чернігівському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, до суспільно-корисної праці не залучався, заохочень не мав.

Згідно наявної у матеріалах справи характеристики, з 09.11.2021 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)», де допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашено у встановленому законом порядку, та лише один раз заохочувався адміністрацією установи за виконання обов`язків робітника дільниці з виготовлення МПП, хоча прибув до даної установи 09.11.2021. На профілактичних обліках в установі не перебував. З 01.12.2023 по 30.06.2024 працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства, з 05.07.2024 працевлаштований робітником дільниці з виготовлення МПП, до роботи відноситься добре (а.к.п.5-7).

Відповідно до висновку щодо ступеню виправлення засудженого, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній. Виявив бажання працевлаштуватися лише в кінці 2023 року (а.к.п.10-15).

Окрім цього, засуджений ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбуває покарання за вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, вказані обставини не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, тому доводи прокурора в цій частині заслуговують на увагу, а працевлаштування засудженого ОСОБА_8 та отримання ним лише одного заохочення (15.08.2024) під час відбування покарання може свідчити про те, що останній стає на шлях виправлення, однак строк покарання, який відбув засуджений, є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього та що покарання у виді виправних робіт сприятиме позитивним змінам у його поведінці.

Відсутність діючих на момент розгляду дисциплінарних стягнень чи відсутність таких протягом певного періоду відбування покарання, не свідчить про безумовне виправлення засудженого, оскільки засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання протягом всього строку його відбування.

Висновок установи відбування покарання про виправлення засудженого ОСОБА_8 та рішення спостережної комісії, яка погодила застосування до засудженого пільги у виді заміни покарання більш м`яким не є визначальними під час вирішення цього питання та мають рекомендаційний характер.

Отже, на переконання колегії суддів, при розгляді подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_8 місцевий суд не в повній мірі оцінив всі обставини справи та дійшов передчасного висновку про можливість його задоволення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання ДУ «Менська ВК №91» щодо засудженого ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_8 - скасувати.

У задоволенні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким видом покарання - виправними роботами - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4