Справа № 488/4778/23
Номер провадження № 1-кп/488/164/24
У Х В А Л А
Корабельний районний суд міста Миколаєва
в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілих - ОСОБА_8 ,
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 6 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.1 ст.301-1 КК України,-
Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, такі як, можливість переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування і суду, скоєння нового злочину, незаконного впливу на свідків і потерпілих, не зменшилися.
Сторона захисту проти клопотання прокурора заперечувала, обвинувачений просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник обвинуваченого в обгрунтування своєї позиції послався на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, тому заявлені прокурором ризики у будь-якому випадку зменшилися.
Потерпіла сторона клопотання прокурора підтримала.
Законний представник потерпілих ОСОБА_8 та їх представник адвокат ОСОБА_9 суду показали, що ризик щодо впливу на потерпілих обвинуваченим не зменшився, окрім того, свідки та законний представник потерпілих судом не допитані.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, виходячи із наступного:
ОСОБА_6 , згідно обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. Санкція статті 152 частини 6 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, ч.3 ст. 153 КК України - позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, ч.2 ст. 156 КК - на строк від п`яти до восьми років, ч.1 ст.301-1 КК - на строк від двох до шести років, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання, у разі визнання судом його винним, сама по собі є обставиною, яка може обумовити ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування, суду.
Про існування названого ризику також свідчить репутація обвинуваченого, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, не має стабільного легального джерела прибутку та стійких соціальних зв`язків, або інших чинників, які б утримували його від втечі.
До того ж, інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим за обтяжчуючих обставин - відносно малолітньої дитини та у присутності дитини, вчинення злочину повторно та щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 вчиняв кримінальні правопорушення відносно своїх рідних малолітніх племінників неодноразово та систематично, а також в ході своєї злочинної діяльності з використанням «мережі «Інтернет» одержував доступ до дитячої порнографії та самостійно створював графічні файли з інформацією щодо дитячої порнографії, яку зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту, що вказує на схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень сексуального характеру щодо неповнолітніх.
Враховуючи, що обвинуваченому відомо місце проживання потерпілих, їх місце навчання, наявні засоби зв`язку з останніми як родичами, аналогічне стосується і свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також законного представника потерпілих, суд також знаходить слушними доводи прокурора про наявність ризику здійснення ОСОБА_6 тиску на потерпілих, які є малолітніми, та можуть легко піддаватись впливу, з метою вжиття заходів до підмови потерпілих чи свідків, здійснити тиск на них шляхом погроз та інших заходів впливу, на зміну їх показів та створення штучного алібі для уникнення можливого покарання, у разі доведення його вини.
Вищевикладені обставини, за думкою суду, в достатній мірі обгрунтовують ризик ухилення обвинуваченого від суду та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а також ризик незаконного впливу на потерпілих, законного представника та свідків.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя та вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому зазначено, що вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, з метою забезпечення запобіганню процесуальним ризикам, а також за відсутності вагомих підстав для скасування або зміни запобіжного заходу на більш м`який, та відсутності обставин, що свідчать про неможливість утримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого та його захисника щодо необхідності зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, вважаючи їх такими, що не спростовують встановлених судом вищезазначених ризиків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 331, КПК України, суд,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 22.12.2024 року включно.
У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити за необгрунтованістю.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2