Справа № 206/5802/24
Провадження № 1-кс/206/1126/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ознайомившись із матеріалами та змістом скарги ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2024 через систему «Електронний суд» до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ознайомившись із змістом даної скарги та додатками до неї слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Так, згідно змісту скарги та долучених матеріалів 13.10.2024 ОСОБА_2 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, відносно ОСОБА_4

21.10.2024 інспектором-чергової частини капітаном поліції ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було підписано талон-повідомлення єдиного обліку № 14967 про прийняття і реєстрацію заяви ОСОБА_2 (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.

24.10.2024 ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області адвокату ОСОБА_2 було направлено повідомлення про розгляд його адвокатського запиту.

При цьому у самій скарзі скаржник ОСОБА_2 зазначає, що строк звернення до суду пропущений з об`єктивних підстав та просив суд поновити строк звернення до суду із даною скаргою із зазначених у скарзі підстав.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Початок обчислення строку на оскарження залежить від предмета скарги: строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії, а строк оскарження інших рішень, дій або бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Отже, при оскарженні бездіяльності, обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії (п. 5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 №1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування»).

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годинипісля подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, заявник фактично оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а тому строк на її оскарження починається з моменту вчинення такої бездіяльності, а саме з 14.10.2024.

Однак, як вбачається безпосередньо із самої скарги, остання була подана до суду 07.11.2024, тобто з порушенням відповідного строку на оскарження, оскільки останній день для подання скарги на бездіяльність слідчого сплив ще 24.10.2024.

Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Однак, як вбачається з матеріалів долучених до скарги таке клопотання (заява) з відповідним обґрунтуванням взагалі відсутнє.

Крім того, слідчий суддя ставиться критично до зазначення в самій прохальній частині скарги клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки таке зазначення не відповідає вимогам чинного законодавства, яке чітко визначає порядок звернення із таким клопотанням/заявою. При цьому сама скарга не містить жодного обґрунтування поважності причини пропуску такого строку, а лише зазначено в тексті скарги, що відповідь від ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області від 24.10.2024 вих. № 43.4/69а/з ОСОБА_2 отримав лише 06.11.2024 у своїй поштовій скриньці, однак на підтвердження вказаної обставини скаржником не надано жодного доказу.

При цьому, на переконання слідчого судді, в даному конкретному випадку, виходячи з системного аналізу вищезазначених положень КПК України, слід дійти висновку, що заявнику не має жодної необхідності чикати більше тижня на будь-яку відповідь від органів поліції, оскільки бездіяльність вже настає на наступний день після подання заяви про кримінальне правопорушення та не внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тому, в даному випадку, слідчий суддя не знайшов достатніх підстав для поновлення пропущеного строку длязвернення із даною скаргою.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що безпідставне поновлення судами строків є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Також, слідчий суддя звертає увагу на положення ст. 35 КПК України, де зазначено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник кримінального провадження зобов`язаний у випадках, передбачених цим Кодексом, надати доказ надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам кримінального провадження, які не мають офіційної електронної адреси, копій надісланих документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів). Якщо інші учасники кримінального провадження, крім осіб, які реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та/або її окремих підсистемах (модулях) в обов`язковому порядку, мають офіційні електронні адреси, то за наявності технічної можливості та письмової заяви, поданої в конкретному кримінальному провадженні, копії таких документів направляються зазначеним особам з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів) в електронній формі.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги відсутність обґрунтованих заяв/клопотань про поновлення пропущеного строку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що при зверненні до суду із даною скаргою, скаржником було пропущено передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 35, 113-117, 303-307, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути.

Копію ухвали про повернення скарги надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1