Справа № 333/1113/24
Провадження № 1-кп/333/545/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження №0001841 від 15.12.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Запоріжжя, українки, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, яка має середню освіту, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходяться матеріали кримінального провадження №0001841 від 15.12.2023 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід відносно у вигляді тримання під вартою в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком на 60 діб, а саме по 09 січня 2025 року включно.

Захисник обвинуваченої, ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання про призначення по справі медичного обстеження стану здоров`я обвинуваченої, посилаючись на те, що ОСОБА_4 утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», майже рік, має проблеми зі здоров`ям, зокрема, має травму лівої кінцівки, в результаті якої ліва рука неї повноцінно не функціонує. Про даний факт обвинувачена неодноразово надавала пояснення на досудовому слідстві, але не була взята до уваги, при тому, що згідно висновків експертів, зокрема, у висновку № 207/к від 07.02.2024р. та у висновку № 27/к від 26.01.2024р., заперечуються пояснення обвинуваченої щодо тримання в лівій кінцівці ножа.

Оскільки, з часу затримання - 15.12.2023 року, обвинувачена ОСОБА_4 утримується під вартою, вона позбавлена можливості здійснювати повний самостійний контроль за процесом власного обстеження і лікування.

Також у зв`язку із відсутністю в СІЗО штатної посади лікаря-травматолога, провести кваліфіковану консультацію вузькими спеціалістами - лікарями-травматологами не виявляється можливим.

Крім того, за матеріалами кримінального провадження відсутня інформація - яка ж була сила удару, та механізм нанесення проникаюче колото-різаного поранення грудної клітини потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала заявлене захисником клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши думки учасників судового процесу суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з обов`язковим додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України 14.06.2019 № 1769/5, яким затверджено «Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», передбачено надання медичного обслуговування ув`язненим особам у слідчих ізоляторах. Медична частина слідчого ізолятора забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим, яка включає консультацію медичного працівника, діагностику і лікування захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги (розділ Х Правил).

Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року № 239/5/104.

Згідно п.2.3 вищевказаного Порядку, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Згідно п. 2.8. вищевказаного Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Відповідно до п. 2.7 Порядку у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Відповідно до правила ст.91 КПК України, серед інших обставин, які підлягають доказуванню, законодавцем передбачені подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ст. 93 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України "прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень".

Тому суд вважає, що за результатом виконання такого обов`язку може і має бути встановлена істина у справі.

Отже, результати медичного обстеження ОСОБА_4 , можуть надати додаткову інформацію щодо обставин справи у тому числі механізму нанесення удару потерпілому, що призвело до смерті. В матеріалах кримінального провадження відсутня будь-яка медична інформація про травмування лівої кінцівки ОСОБА_4 , при тому, що у своїх поясненнях остання у судовому засіданні надавала інформацію про травму лівої кінцівки.

Керуючись ст.ст.372, 376 КПК України, Законом України "Про попереднє ув`язнення», Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника про проведення медичного обстеження обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов`язати філію ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області, Код (адреса: 69057, вул. Апухтіна Дмитра 26, м. Запоріжжя, E-mail: ) організувати виконання положень п.п. 2.3, 2.7, 2.8 «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року №239/5/104, стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та провести її повне медичне обстеження (з урахуванням її скарг на пошкодження руки) та надати їй лікування згідно медичного призначення за результатами обстеження.

Про результати виконання ухвали суду повідомити Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію ухвали направити до філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області та до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для негайного виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1