КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 1[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 04 листопада 2024 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року,

за участі: прокурора захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено скаргу ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000199.

Скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 складене слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції ГУНП України у м. Києві ОСОБА_9 23.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000199 від 01.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367. В задоволені решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 .

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що скаргу розглянуто без повідомлення сторони обвинувачення, згідно інформації ІС СЕД, виклик у судове засідання, а також завірені належним чином ухвали слідчого судді за результатами судового розгляду до окружної прокуратури не надходили.

Разом із тим, до Печерського районного суду м. Києва скеровано запит про надання інформації щодо способу виклику прокурора або слідчого на розгляд скарги та про надання копії оскаржуваної ухвали. Станом на подання апеляційної скарги від районного суду відповідь не надходила, копію ухвали прокурором не отримано.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через істотні порушення норм кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000199 слідчим вживались заходи для виклику ОСОБА_8 для проведення слідчих та процесуальних дій.

Після неявки підозрюваної до слідчого, у відповідності до вимог ч.1 ст. 278 КПК України, 23 лютого 2024 року ОСОБА_8 заочно повідомлено про підозру із дотриманням вимог, передбачених ст. 277, ч. 3 ст. 111 КПК України та глави 11 КПК України щодо порядку вручення повідомлення про підозру.

При цьому, 07 березня 2024 року, у ході подальшого досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 23 січня 2024 року здійснила виїзд за межі території України. Відтак, на день повідомлення про підозру ОСОБА_8 фактично були відсутні підстави для застосування положень ч.1 ст. 135 КПК України.

Окрім того, органом досудового розслідування не встановлено підстав для застосування положень ч. 2 ст. 135 КК України, про що зазначає у своїй ухвалі слідчий суддя.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що підставою для скасування повідомлення про підозру є відсутність повноважень у підозрюваної щодо поточного управління Банком і розпорядженням грошовими коштами.

Зауважує, що до такого висновку слідчий суддя прийшов на підставі вивчення доказів, наданих лише стороною захисту, серед яких основним є висновок науково-правової експертизи від 23 жовтня 2023 року, якою досліджено лише вузький спектр документів, який не відображає усіх суттєвих обставин справи.

Крім того, позиція сторони захисту про відсутність повноважень у підозрюваної щодо поточного управління Банком і розпорядженням грошовими коштами не спростовує багатоетапну і складну злочинну діяльність підозрюваної, детально викладену у повідомленні про підозру.

Серед іншого, слідчий суддя надав оцінку обґрунтованості повідомленню про підозру без вивчення матеріалів кримінального провадження, які на момент судового розгляду складали близько 20 томів, не враховуючи первинної банківської документації в об`ємі близько 100 томів.

На переконання сторони обвинувачення, слідчим суддею не надано оцінку доказам, на яких ґрунтується повідомлення про підозру та не встановлено, що фактично предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000199 не є злочинна діяльність підозрюваної, оскільки матеріали відносно неї на момент судового розгляду були виділені в окреме провадження № 0000692.

Таким чином слідчим суддею прийнято рішення у кримінальному провадженні, яке не стосується підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, пояснення захисника, який заперечив проти її задоволення та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження прокурор зазначив, що скаргу розглянуто без повідомлення сторони обвинувачення, інформація про виклик у судове засідання, а також завірені належним чином ухвали слідчого судді за результатами судового розгляду до окружної прокуратури не надходили. Станом на подання апеляційної скарги копію ухвали прокурором не отримано.

З матеріалів провадження убачається, що судом направлялася повістка на адресу Печерської окружної прокуратури м. Києва від 27 травня 2024 року на 30 травня 2024 року (а.с. 4, т. 2), також до матеріалів долучено супровідний лист про направлення копії ухвали (а.с. 27, т. 2). При цьому, підтверджуючих документів про отримання прокуратурою повідомлень, до матеріалів провадження не долучено. Доказів як направлення прокуратурі копії ухвали слідчого судді так і її отримання, матеріали судової справи не містять. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що прокурору слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Як убачається із матеріалів, наданих судом першої інстанції, в провадженні Печерського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000692 від 27.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Вказане кримінальне провадження постановою прокурора від 27 березня 2024 року виділено в окреме кримінальне провадження № 0000692 із кримінального провадження № 0000199 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яким 23 лютого 2024 року кримінальному провадженні № 0000199 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

23 травня 2024 року захисникОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000199 відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування доводів та вимог даної скарги захисник зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено з порушенням порядку визначеного КПК України.

Крім того, захисник зазначив, що повідомлення про підозру є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та не містить всіх відомостей, визначених ст. 277 КПК України.

30 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказану скаргу сторони захисту задоволено частково та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 складене слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції ГУНП України у м. Києві ОСОБА_9 23.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000199 від 01.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України. В задоволені решти вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя прийшов до висновку, що інкриміновані ОСОБА_8 дії не містять в собі об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки у неї відсутні повноваження, як службової особи, що розпорядження матеріальними цінностями Банку.

Крім того, слідчий суддя також зазначив про те, що ОСОБА_8 не повідомлено про підозру у визначений законом порядку, а тому вона не набула статусу підозрюваної особи.

З урахуванням зазначеного слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити частково, а повідомлення про підозру скасувати.

Такі висновки слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції вважає передчасними та з ними не може погодитися, виходячи з наступного.

Так, за нормами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тільки таке рішення, що відповідає всім вимогам закону, здатне забезпечити досягнення завдань правосуддя та захистити права і законні інтереси усіх учасників процесу.

Перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів встановила, що при розгляді скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 23 лютого 2024 року, слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, яка є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного із передбачених КПК України запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Порядок вручення письмового повідомлення про підозру передбачено положеннями ст. 278 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо належності та допустимості зібраних у справі доказів, наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_8 відповідно до вимог, передбачених ст. 278 КПК України та містить всі відомості, передбачені положеннями ст. 277 КПК України.

На спростування доводів викладених у скарзі сторони захисту, прокурор зазначив, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000199 вживалися заходи для виклику ОСОБА_8 для проведення слідчих та процесуальних дій (а.с. 268, т. 1).

Однак, на виклики слідчого ОСОБА_8 не з`являлася, враховуючи те, що органом досудового розслідування здобуто достатньо доказів для повідомлення про підозру, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_8 23 лютого 2024 року повідомлено про підозру із дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 277, 111 та КПК України та глави 11 КПК України.

07 березня 2024 року у ході досудового розслідування та шляхом вжиття оперативних заходів встановлено місцезнаходження підозрюваної, підготовлено рапорт, згідно якого убачається, що ОСОБА_8 23 січня 2024 року перетнула кордон України.

Одночасно слід зазначити про допущені порушення слідчим суддею вимог КПК України при розгляді вказаної скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 . Зокрема, скасовуючи підозру ОСОБА_8 з наведених в ухвалі підстав, слідчий суддя не перевірив у повному обсязі матеріали кримінального провадження.

З матеріалів судової справи та даного журналу судового засідання (а.с. 228-231, т.2), убачається, що під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на повідомлення про підозру, слідчим суддею безпосередньо не витребовувалися від органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження № 0000692 від 27.03.2024 року.

Натомість, предметом перевірки та оцінки слідчого судді у даній справи став лише висновок науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення та застосування окремих норм і положень законодавства України Інституту держави і права імені ОСОБА_11 від 23 жовтня 2023 року, виконаної за зверненням адвоката ОСОБА_7 .

Окрім того, слідчим суддею помилково зроблено висновок щодо відсутності об`єктивної сторони у інкримінованих ОСОБА_8 діях, оскільки вказане підлягає перевірці під час розгляду кримінального по суті.

Відтак, колегія суддів вважає, що слідчим суддею допущено істотне порушення вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, що дає підстави для скасування постановленої ухвали слідчим суддею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням наведеного, у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру, слідчим суддею передчасно зроблено висновок про необґрунтованість підозри, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги на підозру.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді, - скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити у задоволенні скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 276-278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити прокурору Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000199.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14

Єдиний унікальний № 757/23397/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15

Провадження № 11-сс/824/5382/24 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.303 КПК