Справа № 591/5881/24
Провадження № 1-кс/591/2362/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання директора ТОВ «Дорпостач» ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню,

В С Т А Н О В И В :

Представник володільця майна звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке підтримав та мотивував тим, що 15 липня 2024 року Зарічним районним судом м. Суми було накладено арешт в тому числі на резервуар з нафтопродуктами № 1 з позначкою А-95 позначення метрштока 1,76 м (об`ємом 5,8077 м3), резервуар з нафтопродуктами № 2 з позначкою А-92 позначення метрштока 0,95 м (об`ємом 7,9422 м3), пістолети з відпустку пального А-95, А-92 з обох сторін колонки №№ 1, 2, які раніше були виявленні під час обшуку 08 липня 2024 року на території на території нафтобази за адресою: АДРЕСА_1 . На думку заявників, потреба в арешті відпала, оскільки орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення відповідних досліджень зі зразками вилученої речовини, а подальший арешт безпідставно заважає діяльності підприємства.

Представник органу досудового розслідування, будучи сповіщеним про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, заперечень стосовно вимог заявника не надав, як і не надав доказів на спростування тверджень зазначених в клопотанні, так само як і не звертався з клопотаннями щодо відкладення розгляду.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

Встановлено та не заперечено сторонами, що 15 липня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000140, відкритому за ознаками ч.ч. 1, 2 ст. 204, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, було накладено слідчим суддею арешт в тому числі на згадане майно, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Підтвердження закінчення досудового розслідування по наведеному провадженню суд надано не було, як і не спростовано тверджень сторони володільця майна про те, що необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії слідчий не був позбавлений можливості провести (що є цілком вірогідним, з огляду на тривалість розслідування).

На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.

В свою чергу, в контексті вимог ст.ст. 16, 22, 26 КПК України, наявність потреб в подальшому застосуванні накладеного арешту насамперед покладається на орган досудового розслідування (прокурора), який і повинен доводи зазначені обставини.

Проте, відверте ігнорування органом досудового розслідування (при наявності сповіщення) судового розгляду по клопотанню про скасування арешту майна (відсутність заперечень, клопотань про відкладення, тощо), на думку суду, свідчить про незацікавленість сторони обвинувачення в подальшому утриманні зазначеного майна та в його арешті, що також доводить і ту обставину, що подальший арешт перешкоджатиме діяльності установи більше ніж сприятиме досягненню мети провадження.

Крім цього, загальновідомою є обставина щодо здійснення в цей час зі сторони РФ збройної агресії відносно України, внаслідок чого в країні введений воєнний стан та що потребує використання ЗС України, НГУ та іншими збройними формуваннями, як і громадянами використання пального, належна якість якого при відсутності переконливих заперечень зі сторони обвинувачення поза розумним сумнівом не виключена в межах цієї справи.

Відтак, враховуючи, що потреби країни та суспільства в відсічі та стримуванні агресора переважають над потребами провадження, в якому значення для справи вказаного слідим майна вже повинно бути зафіксовано шляхом проведення відповідних слідчих дій з арештованим майном, беручи до уваги п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, а також не те, що, всупереч вимогам ст.ст. 22, 26 КПК України, органом досудового розслідування не подано жодних заперечень стосовно клопотання, який фактично погодився з його доводами, оскільки отримав як сповіщення так і його копію з додатками, на думку суду, в подальшому застосуванні накладеного арешту відпала потреба, оскільки подальше його застосування в цій ситуації більше порушуватиме право власності установи та може мати більш негативні наслідки для обороноздатності країни, підприємств установи та організацій, ніж сприятиме досягненню мети провадження, тому клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання директора ТОВ «Дорпостач» ОСОБА_4 задовольнити та скасувати арешт резервуара з нафтопродуктами № 1 з позначкою А-95 позначення мет штока 1,76 м (об`ємом 5,8077 м3), резервуара з нафтопродуктами № 2 з позначкою А-92 позначення мет штока 0,95 м (об`ємом 7,9422 м3); пістолетів з відпустку пального А-95, А-92 з обох сторін колонки №№ 1, 2, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 липня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000140.

Ухвала не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1