Єдиний унікальний номер: 379/849/24
Провадження № 1-в/379/40/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Тараща заяву директора Комунального некомерційного підприємства Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня» ОСОБА_3 про зміну примусового лікування щодо ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

26.07.2024 директор КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про зміну примусового лікування щодо ОСОБА_4 в амбулаторних умовах в примусовому порядку в КНП ТМР « Таращанська міська лікарня» та змінити на госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. Заява мотивована тим, що до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2023 року у справі № 362/4670/23 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторного примусового психіатричного лікування за місцем проживання. Зазначає, що ОСОБА_4 перебуває під психіатричним наглядом з 2016 року з діагнозом: «Легка розумова відсталість в ст. вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами». Умов примусового лікування не дотримується: не приймає підтримуюче лікування, не з`являється на прийом в призначений день та час, наявні скарги від рідних про вчинення насилля вдома, часті загострення з відсутністю періоду ремісії. 11.07.2024 оглянутий ЛКК КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» з метою вирішення питання припинення амбулаторного примусового психіатричного лікування за місцем проживання. Згідно висновку №3 від 11.07.2024 рекомендовано змінити амбулаторне примусове психіатричне лікування та застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичним наглядом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2024, матеріали заяви передано судді ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Положеннями ч.1-3 ст. 514 КПК України встановлено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Частинами 4-6 ст. 12, ч.3 ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів-не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад шість місяців лікар психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи письмову заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До письмової заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати шість місяців. У разі погіршення стану психічного здоров`я особи, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, та ухилення від виконання цією особою або її законним представником рішення суду про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку психіатрична допомога може надаватися на підставах та в порядку, передбачених статтями 14, 16 і 17 цього Закону.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснено, що ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі,що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк,який не перевищує шість місяців.

З матеріалів, доданих до подання, вбачається, що ухвалою Василькіського міськрайонного суду від 01.08.2023 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінено раніше установлені примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом та призначено примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців.

Відповідно до висновку висновку №3 від 11.07.2024 рекомендовано змінити ОСОБА_4 амбулаторне примусове психіатричне лікування та застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичним наглядом.

Із заявою про зміну видів примусового лікування ОСОБА_4 в амбулаторних умовах в примусовому порядку на госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, директор Комунального некомерційного підприємства Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня» ОСОБА_5 звернулася до суду 26 липня 2024 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що строк дії примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги, застосований до ОСОБА_4 змінений ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2023 року станом на день звернення із заявою до суду та розгляду подання в суді, закінчився.

Шестимісячний строк протягом якого ОСОБА_4 мали надавати в примусовому порядку примусову амбулаторну психіатричну допомогу, саме як захід медичного характеру, застосований відносно нього сплив 01 лютого 2024 року.

Судом рішення про продовження застосування такого заходу медичного характеру не приймалось, що свідчить про те, що ОСОБА_4 є особою, відносно якої на даний час такий захід не застосовано.

Продовження застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_4 , який мав строкове обмеження в часі та для продовження дії якого необхідно було судове рішення ще до 01.02.2024, ухвалено не було, а тому змінити вид примусового лікування є неможливим.

На даний час змінити вид примусового лікування в амбулаторних умовах в примусовому порядку на госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом ОСОБА_4 на підставі судового рішення, що припинило свою дію, не входить до повноважень суду та є неможливим, оскільки продовжити можливо лише триваючий процес або стан.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст. 116 КПК України).

Крім того, відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 р. № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» у п. 18 постанови зауважив, що продовжувати застосування заходів можна кожного разу на строк, який не перевищує шести місяців. При цьому, керуючись конституційними засадами, положеннями ст. 95 КК, ст. 19 Закону № 1489-ІІІ, Пленум у п. 19 постанови підкреслив, що зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише у його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи чи скороченні строку перебування у психіатричному закладі.

Беручи до уваги вищенаведені положення, суд приходить до переконання, що положеннями кримінального процесуального законодавства не передбачено можливість суду змінювати надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом в порядку статті 514 КПК України, як таке що погіршує становище особи. Окрім цього, з аналізу наведених вище положень вбачається, що у випадку наявності підстав для госпіталізації особи, щодо такого передбачена окрема процедура

За вказаних обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви директора Комунального некомерційного підприємства Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня» ОСОБА_3 про зміну примусового лікування щодо ОСОБА_4 .

Керуючись, ст. 94, 95 КК України, ст.372, 514 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені заяви директора Комунального некомерційного підприємства Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня» Яни про зміну примусового лікування щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя:ОСОБА_1