Справа № 212/9292/23
У Х В А Л А

про запобіжний захід

17 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження за ч. 4 ст. 187 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001380 від 06.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченим під вартою, оскільки на теперішній час не зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, що існували на час обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такої міри запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та їх захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказуючи, що обвинувачені не мають наміру переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи, тиску на свідків не здійснювали, мають постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; вік та стан його здоров`я; міцність їх соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі, має малолітню дитину, не працевлаштований, має постійне місце проживання. ОСОБА_5 не працевлаштований, має постійне місце проживання.

Прокурором у клопотанні наведені відомості, що дають підстави обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, одружений, має дитину, до затримання не працював, не має постійного джерела прибутку, має постійне місце проживання.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, неодружений, до затримання не працював, не має постійного джерела прибутку, має постійне місце проживання.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст.177 КПК України).

Прокурором доведено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховуватися від суду з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Доводами, що свідчать про наявність даних ризиків, необхідно вважати те, що обвинувачені не працювали до затримання, а тому є всі підстави вважати, що вони можуть скоїти в подальшому корисливі кримінальні правопорушення з метою відшукування коштів для існування, окрім того вони не мають міцних соціальних зв`язків, що зможуть стримувати обвинувачених до виконання процесуальних обов`язків, визначених КПК України.

Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті 187 ч.4 КК України, за ознаками: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за який передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Будь-яких належних та допустимих доводів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинувачених під вартою суду не надано.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати і не зменшились, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, а тому запобіжний захід тримання під вартою слід продовжити на 36 днів.

Доводи сторони захисту про міцні соціальні зв`язки обвинувачених та дані про їх особу в даному конкретному випадку недостатньо свідчать про належне виконання обвинуваченими своїх процесуальних прав та обов`язків, в разі обрання щодо них більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому суд вважає можливим застосувати альтернативний запобіжний захід та визначити розмір застави обвинуваченим, яка зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у випадку внесення застави, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та наведені вище обставини, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні можливо встановити заставу в розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних громадян, встановленому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з метою гарантування виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст.ст.177, 181, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання обвинувачених під вартою.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 22.10.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в якості альтернативи, запобіжний захід у виді застави в розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

У випадку внесення застави ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на них процесуальних обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 8 ч. 5 ст. 194 КПУ України.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення. Особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1