У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Києва, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, непрацевлаштованому, неодруженому, зареєстрованому та проживаючому в АДРЕСА_1 , не судимому,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2024 року слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002536 від 06 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно клопотання слідчого, ОСОБА_5 06 жовтня 2024 року приблизно о 01 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_7 , у ході розвитку якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, утримуючи у руці предмет, схожий на молоток, наніс вказаним предметом невизначену кількість ударів в область голови потерпілої ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: важкої відкритої черепно- мозкової травми, забою головного мозку, вдавленого перелому тім`яної кості, множинних забійних ран м`яких тканин голови.

06 жовтня 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 жовтня 2024 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обізнаний про анкетні дані свідків, потерпілої у кримінальному провадженні, не працює, не має стійких соціальних зв`язків.

Розгляд клопотання розпочато за минуванням трьох годин з моменту вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешта, у зв`язку з необгрунтованістю клопотання, відсутністю ризиків, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання слідчого з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При цьому слідчим суддею прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема те, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку. Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні, та позицію захисту, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому, при визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний, обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Так, слідчий суддя вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду та вважає, що такі дії є цілком вірогідними, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та відповідальність за вчинення якого передбачена виключно у вигляді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. А відтак приходить до висновку, що ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду є реальним.

Крім того наявні ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що підозрюваний може здійснити спроби незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки знайомий з ними, обізнаний про їх анкетні дані, місце проживання, оскільки свідки є його сусідами, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Слідчий суддя також приймає до уваги підвищену супільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а саме злочину у сфері проти життя та здоров`я особи, що також дає підстави для висновку, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який не судимий, має визначене місце проживання, непрацевлаштований, при цьому підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Зазначені стороною захисту обставини, характеризуючі відомості щодо підозрюваного не усувають встановлених слідчим суддею ризиків та не є достатнім стримуючим фактором для запобігання їх реалізації.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є таким, що підлягає задоволенню, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що застосування іншого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави підозрюваному у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183,184, 193,194,196, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 04 грудня 2024 року (включно).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання - з 09 год. 40 хв. 06 жовтня 2024 року.

Строк дії ухвали - до 04 грудня 2024 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя -