Справа № 720/2020/24
Провадження № 1-кп/720/136/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002480 від 16 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 19 липня 2024 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 15 червня 2024 року близько 12 години 31 хвилини по АДРЕСА_2 інспектором СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом ОСОБА_6 спільно із поліцейським СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області сержантом поліції ОСОБА_7 було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , за порушення пункту 2.1 Правил дорожнього руху «Обов`язок і права водіїв транспортних засобів», яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В подальшому під час оформлення службовими особами СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області матеріалів про адміністративне правопорушення, розгляді справи та винесенні за результатами її розгляду постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_5 , останній чітко усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником поліції і здійснює виконання своїх службових обов`язків, а також усвідомлюючи, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, переслідуючи мету схилення вказаного поліцейського до вчинення дій всупереч його службових обов`язків умисно, протиправно, завуальовано, неодноразово висловлював ОСОБА_6 пропозицію надати неправомірну вигоду. Не дивлячись на висловлену працівником поліції відмову у прийнятті пропозиції про неправомірну вигоду та роз`яснення ОСОБА_5 про наявність кримінальної відповідальності за вказані дії, останній надав працівнику поліції неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 1000 гривень, які поклав в салоні службового автомобіля поблизу важеля перемикання передач.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

25 вересня 2024 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Сторони кримінального провадження із урахуванням того, що обвинувачений вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та активно спряв розкриттю злочину, узгодили покарання обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, вину повністю визнав та у вчиненому щиро розкаявся, активно посприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд погоджується із узгодженою сторонами мірою покарання.

Грошові кошти в сумі 1000 гривень, які стали предметом кримінального правопорушення та призначалися як засоби для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, підлягають спеціальної конфіскації в дохід держави в порядку ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 25 вересня 2024 року про визнання винуватості між прокурором Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі:

- грошові кошти в сумі 1000 (однієї тисячі) гривень, які стали предметом кримінального правопорушення і призначалися як засіб для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, та зберігаються у філії АТ «Укрексімбанк», м. Чернівці, конфіскувати в дохід держави;

- оптичний носій із відеозаписом з камер поліцейських, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити у справі.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1