Номер провадження 1-кп/243/891/2024
Номер справи 243/6528/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 27 » серпня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2

- прокурора - ОСОБА_3

- обвинуваченого - ОСОБА_4

- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000518, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 червня 2024 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області 16 серпня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке, Слов`янського району, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, має на утриманні особу похилого віку - матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, є особою з інвалідністю - інвалід 3 групи пожиттєво, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 309 частина 2, ст. 263 частина 1, ст. 310 частина 2 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування справи.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , восени 2023 року, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виявив на городі рослини роду конопель Після чого, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" і ст. 1,4,7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів обірвав вищевказані рослини роду конопель, таким чином, умисно, незаконно, для власного вживання, без мети збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Після чого, придбаний наркотичний засіб ОСОБА_4 , переніс до приміщення нежитлових господарчих споруд, що розташовані на території домоволодіння буд. АДРЕСА_1 , розділив його на декілька частин, які в свою чергу помістив до дровника та сараю, тим самим почав зберігати наркотичний засіб канабіс до 15 червня 2024 року.

15 червня 2024 року у період часу з 08 год 58 хв до 12 год 01 хв, в ході проведення обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні сараю та дровника було виявлено та вилучено рослини роду конопель, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, маса канабісу у перерахунку на суху речовину загальною масою становить 1361,93 грам, що є великим розміром. Крім того, в ході обшуку за місцем мешкання останнього, у приміщенні альтанки було виявлено та вилучено фрагмент пляшки без донної частини, на внутрішній поверхні якої виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1,07 грам.

Крім того, в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влітку 2023 року, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_1 , на землі побачив дерев`яний ящик військового зразку призначений для зберігання боєприпасів, де у ящику виявив три предмети циліндричної форми, які складаються з бризантної вибухової речовини - тротилу, що відноситься до вибухових речовин.

В цей час, у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання вказаних вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи раптово виниклий намір на придбання вибухових речовин, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу, з метою незаконного носіння та зберігання вибухової речовини, всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме: Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України»: наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, забрав три предмети циліндричної форми, які складаються з бризантної вибухової речовини - тротилу та відноситься до вибухових речовин групи бризантних - тротилу, які до вибуху придатні, тим самим придбав вибухову речовину без передбаченого законом дозволу. Придбану вибухову речовину ОСОБА_4 переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де заховав у приміщенні спальної кімнати вказаного домоволодіння, тим самим почав незаконно зберігати вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.

15 червня 2024 року у період часу з 08 год 58 хв до 12 год 01 хв, в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в спальній кімнаті, в тумбочці, було виявлено та вилучено три предмети циліндричної форми, які складаються з бризантної вибухової речовини - тротилу (ТНТ, 2,4,6 - тринітротолуол), маса яких (брутто) складає - 256 грам, та відноситься до вибухових речовин групи бризантних - тротилу, до вибуху придатні.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навесні 2024 року, на городі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виявив рослини роду конопель. Далі, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60-95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, будучи особою обізнаною про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, маючи прямий умисел на незаконне вирощування рослини роду конопель, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, почав доглядати за ними, а саме поливав, знищував бур`ян, тим самим почав вирощувати рослини конопель у кількості 50 і більше рослин.

15 червня 2024 року у період часу з 08 год 58 хв до 12 год 01 хв, в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 200 рослин роду конопель (Cannabis), що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені статтею 309 частиною 2 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великому розмірі; статтею 263 частина 1 КК України, придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу; статтею 310 частина 2 КК України - вирощування конопель у кількості 50 і більше рослин особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України.

16 серпня 2024 року між Прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000518, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 червня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частиною 2 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, за статтею 263 частина 1 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за статтею 310 частина 2 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном із встановленням іспитового строку.

Згідно даної угоди Прокурор Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000518, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 червня 2024 року та обвинувачений ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 309 частина 2, статтею 263 частина 1, статтею 310 частина 2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 309 частиною 2 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, за статтею 263 частина 1 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, за статтею 310 частина 2 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном із встановленням іспитового строку.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просила суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 частина 2, статтею 263 частина 1, статтею 310 частина 2 КК України, в обсязі підозри, та пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення Угоди про визнання винуватості, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання. Розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь - якого насильства, примусу, погроз.

Просив Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, та просив призначити йому узгоджену міру покарання, зазначив, що будь-якого тиску на обвинуваченого вчинено не було, всі дії є добровільними, укладення угоди відбувалося в його присутності, просив затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 5 статті 469 КПК України укладення Угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 частина 2, статтею 263 частина 1, статтею 310 частина 2 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжким та нетяжкими кримінальними правопорушеннями, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000518, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 червня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 309 частина 2, статтею 263 частина 1, статтею 310 частина 2 КК України, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: - положення пунктів 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; - ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України.

Врахування зазначених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд виходить із фактичної тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця їх вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінальних правопорушень, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючих його даних, його вік, стан здоров`я.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання у виді позбавлення волі, безпосередньо під наглядом державних органів влади і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Донецького науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України витрати на проведення комплексної судової вибухово - технічної експертизи за Висновком № КСЕ-19/105-24/4326 від 25 червня 2024 року проведеної в кримінальному провадженні №0000518, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2024 року складають 7572 грн 80 коп.

Згідно Довідки Луганського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів за Висновком № СЕ-19/113-24/3466 - НЗПРАП від 25 червня 2024 року проведеної в кримінальному провадженні №0000518, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2024 року складають 3786 грн 40 коп.

Згідно Довідки Луганського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів за Висновком № СЕ-19/113-24/3465 - НЗПРАП від 20 червня 2024 року проведеної в кримінальному провадженні №0000518, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2024 року складають 2271 грн 84 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 16 серпня 2024 року між Прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000518, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 червня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 309 частина 2, ст. 263 частина 1, ст. 310 частина 2 КК України.

Призначити ОСОБА_8 узгоджене сторонами покарання за ст. 309 частина 2 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; за ст. 263 частина 1 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки; за ст. 310 частина 2 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, у відповідності до частина 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначити шляхом часткового складання призначених покарань - позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини 1 статті 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Виконання Вироку доручити Відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке, Слов`янського району, Донецької області, РНОКПП: невідомий, офіційно не працевлаштований, є особою з інвалідністю - інвалід 3 групи пожиттєво, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення комплексної судової вибухо - технічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000518, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2024 року - Висновок експерта № КСЕ-19/105-24/4326 від 25 червня 2024 року, у розмірі 7572 грн 80 коп ( сім тисяч п`ятсот сімдесят дві грн. 80 коп).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке, Слов`янського району, Донецької області, РНОКПП: невідомий, офіційно не працевлаштований, є особою з інвалідністю - інвалід 3 групи пожиттєво, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів по кримінальному провадженню № 0000518, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/113-24/3466 - НЗПРАП від 25 червня 2024 року, у розмірі 3786 грн 40 коп ( три тисячі сімсот вісімдесят шість грн. 40 коп).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке, Слов`янського району, Донецької області, РНОКПП: невідомий, офіційно не працевлаштований, є особою з інвалідністю - інвалід 3 групи пожиттєво, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів по кримінальному провадженню № 0000518, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2024 року - Висновок експерта № СЕ-19/113-24/3465 - НЗПРАП від 20 червня 2024 року, у розмірі 2271 грн 84 коп ( дві тисячі двісті сімдесят одна грн. 84 коп).

Речові докази по справі: вилучені 15 червня 2024 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 : 200 ( двісті) кущів (рослин), що за своїми морфологічними ознаками схожі на кущі роду коноплі, що є рослинами роду конопли, які поміщено до 2 ПЕТ мішків білого кольору, які між собою прошиті ниттю, кінці якої скріплені паперовою стрічкою, на яку нанесено пояснювальні написи та опечатано; -сухі кущі, що за своїми морфологічними ознаками схожі на кущі роду коноплі - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено -канабіс, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1361,93 грама, які поміщені до спец пакету, на який нанесено пояснювальний напис, горловина якого опломбована пломбою «А 471061»; - картонну коробку, в середині якої містилась речовина рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, поміщено до спец пакету «PSP2069061», на який нанесено пояснювальний напис та опечатано; - фрагмент ПЕТ пляшки без донної частини, де на внутрішній частині пляшки мається нашарування речовини чорного кольору- що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1,07 гр, поміщено до спец пакету «PSP2090028», на який нанесено пояснювальний напис та опечатано; - три предмети циліндричної форми, які складаються з ущільненої речовини жовтого кольору, які зовні обгорнуті прозорим полімерним матеріалом, де перший предмет висотою близько 5 см, діаметром близько 3 см, на поверхні якого мається маркувальне позначення виконане барвником чорного кольору « ББ5 581 » другий предмет висотою близько 10 см, діаметром близько 3 см, на поверхні якого мається маркувальне позначення виконане барвником чорного кольору «ББ5 381 », третій предмет висотою близько 5 см, діаметром близько 3 см, на поверхні якого мається маркувальне позначення виконане барвником чорного кольору « НОМЕР_1 », після чого за участю представника ВВТС ГУНП в Донецькій області з кожного предмета біло відібрано зразки, які поміщені до паперових згортків, на які ручкою нанесено маркувальні позначення «І»,»ІІ», «ІІІ» та у подальшому ручкою на поверхнях трьох циліндричних предметів, відповідно до порядку відбору зразків та маркувальних позначень на паперових згортках було аналогічно нанесено маркувальні позначення «І», «ІІ», «ІІІ», після чого три циліндричні предмети поміщено до сейф пакету «АВ 3003228», на який нанесено пояснювальний напис та опечатано, три паперових згортки зі зразками речовини поміщено до сейф пакету «PSP1127194», на який нанесено пояснювальний напис та опечатано, які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000518, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2024 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 26 червня 2024 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за Квитанцією № №250,407 - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України - знищити.

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1