Справа № 203/4404/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю представника скаржника - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 14.08.2024 року про закриття кримінального провадження №0000535. В обгрунтування скарги посилався на неповноту проведення досудового розслідування та передчасність винесення оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 , підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Частинами 3 та 5 ст.110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000535, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.09.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України за заявою ОСОБА_5 , за фактом завдання йому тілесних ушкоджень та погроз застосування зброї з боку працівників поліції.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 14.08.2024 року вказане вище кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Оскаржуючи вказану постанову, представник ОСОБА_5 посилався на те, що під час досудового розслідування не було допитано останнього та не визнано його потерпілим; не призначено та не проведено судово-медичну експертизу, не проведено одночасні допити ОСОБА_5 зі співробітниками поліції та співробітниками ТОР. Також посилався на те, що під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 встановлено нові докази, які направлені слідчому та які містять відомості щодо отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень саме під час складання відносно нього протоколу затримання в порядку ст.208 КПК України.

Перевіряючи вказані доводи, слідчий суддя враховує, що відповідно до досліджених під час розгляду скарги матеріалів кримінального провадження №0000535 вбачається, що в ході досудового розслідування було витребувано та долучено до кримінального провадження матеріали кримінального провадження №0000180, розпочатого 28.05.2024 року за ч.3 ст.187 КК України за фактом незаконного проникнення до житла та заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , а також матеріали судового розгляду справи за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, що містять інформацію, яка стосується обставин, які підлягають перевірці у кримінальному провадженні №0000535; матеріали щодо доставлення та поміщення ОСОБА_5 до ІТТ.

Відповідно до вказаних матеріалів вбачається, що під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України та тимчасового поміщення до ІТТ, у останнього було виявлено та зафіксовано тілесні ушкодження у вигляді синця під правим оком, які з його слів було отримано під час його затримання працівниками поліції.

Було допитано в якості свідків працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на яких вказував ОСОБА_5 як на осіб, що здійснювали його затримання. Згідно показів останніх 28.05.2021 року після отримання повідомлення про незаконне проникнення до житла особи зі зброєю та подальшого відпрацювання території біля місця події, ними було помічено чоловіка, який був схожий за описом, що надав потерпілий ОСОБА_6 . Після зупинки чоловіка та подальшого спілкування було встановлено, що цією особою є ОСОБА_5 . На одязі останнього було помічено плями бурого кольору схожі на кров. На питання звідки на одязі ці плями, ОСОБА_5 повідомив, що побився із невідомим. Після проведення поверхневої перевірки у останнього було виявлено предмет схожий на пістолет та грошові кошти, після чого викликано СОГ ВП №4. Також на місце прибули екіпажі роти ТОР Т-31 та Т-32, які охороняли місце події. По приїзду СОГ ВП№4 слідчий в присутності двох свідків вилучив у ОСОБА_5 предмет схожий на пістолет, загорнутий у тряпку ніж та грошові кошти. Під час затримання з їх боку та з боку співробітників ТОР фізична сила не застосовувалась.

Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_5 в якості підозрюваного у кримінальному провадженні №0000535 останній підтверджував факт проникнення ним до житла потерпілого ОСОБА_6 , наявності в нього ножа та іграшкового пістолету, а також бійки із потерпілим в ході якої останній ударив ОСОБА_5 , він почав бити його у відповідь, вони впали. ОСОБА_5 наносив удари потерпілому по тулубу та голові, а той намагався його скинути та нанести йому удари.

Про бійку із потерпілим ОСОБА_5 зазначав і під час проведення слідчого експерименту за його участю, що відображено у відповідному протоколі від 29.05.2021 року, а також в своїх показах під час розгляду в суді обвинувального акту, що вбачається із вироку Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04.05.2023 року.

Згідно вироку потерпілий ОСОБА_6 у своїх показах також зазначав про бійку із ОСОБА_5 під час його проникнення до житла та нанесення останньому ударів.

Під час розгляду обвинувального акту було допитано працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , співробітників ТОР та слідчого щодо обставин затримання ОСОБА_5 та виявлення і вилучення в нього пістолету.

Таким чином, проаналізувавши докази слідчий прийшов до обгрунтованого висновку про закриття кримінального провадження №0000535 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності в діях працівників правоохоронних органів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, оскільки зібраними доказами об`єктивно не підтверджено викладені ОСОБА_5 обставини щодо застосування до нього фізичного насильства, погроз зброєю та підкидання пістолету працівниками поліції, а отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виключалось під час бійки із потерпілим ОСОБА_6 .

Стосовно доводів скарги про те, що ОСОБА_5 не було допитано в якості потерпілого, слідчий суддя враховує, що 10.05.2024 року останнього було допитано в якості свідка у кримінальному провадженні на предмет попередньо викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин.

Постановою слідчого від 12.08.2024 року у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні було відмовлено.

Відомостей щодо оскарження цієї постанови та її скасування під час розгляду скарги суду не представлено.

Надані ІТТ №1 ГУНП в Дніпропетровській області документи щодо доставлення ОСОБА_5 та виявлення в нього тілесних ушкоджень були долучені до кримінального провадження та за встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин, проходження нетривалого часу між вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в ході якого відбулась бійка із потерпілим (28.05.2021 року о 01-00 г.) та затриманням (28.05.2021 року о 05-00 г.) не є доказами, що підтверджують отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень саме під час його затримання працівниками поліції.

З огляду на це не може вважатись неповнотою досудового розслідування не проведення під час досудового розслідування судово-медичної експертизи на предмет давності та механізму утворення, а також ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Крім того, проведення останньою було б доцільним та необхідним в разі підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції, чого в ході досудового розслідування не встановлено.

Стосовно не проведення одночасних допитів ОСОБА_5 та працівників поліції слідчий суддя враховує, що таких клопотань ОСОБА_5 під час досудового розслідування не заявлялось. Останні допитувались судом під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000180, під час якого ОСОБА_5 мав можливість поставити ним відповідні питання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що під час досудового розслідування було проведено необхідні слідчі дії, повно та всебічно досліджено обставини у кримінальному провадженні і слідчим прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення про закриття кримінального провадження, а тому, в задоволенні скарги слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.2,9,91,94,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 14 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000535.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1