Справа № 577/1400/24
Провадження № 1-кп/577/238/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" серпня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 23 січня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2024 року ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 01 липня 2024 року був продовжений до 28 серпня 2024 року до 24 год. 00 хв.

До спливу вказаного строку судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений, оскільки у кримінальному провадженні не досліджені письмові докази, а також ТУ ДБР у м. Полтаві не проведена перевірка повідомлених ОСОБА_6 фактів застосування до нього працівниками Конотопського РВП ГУНП в Сумській області психологічного насильства при проведенні 24 січня 2024 року слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000063

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які мали місце на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не перестали існувати та до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Потерпіла ОСОБА_5 клопотання прокурора про продовження обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти продовження обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, прохає застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 підтримує позицію свого підзахисного.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить висновку, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Йому інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у стані алкогольного сп`яніння.

Суд приймає до уваги, що при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду, тобто існує певна ймовірність того, що ОСОБА_6 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю інформації про матеріальний, соціальний стан особи та інше. Так у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування».

За таких обставин, суд приходить висновку, що стороною обвинувачення надані докази наявності ризику, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який прокурор послався для обґрунтування свого клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням того, що ОСОБА_6 раніше не судимий, а також обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, нічим не підтверджений, а тому не заслуговує на увагу суду.

За таких обставин, суд приходить висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував на час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що він може переховуватися від суду, продовжує мати місце і на даний час, а тому обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до двох місяців.

Інші більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, суд приймає до уваги, що згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331, п. 2 ч. 1, п 1-1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до 23 жовтня 2024 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченим та його захисником безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченій - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1