Справа № 944/6614/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/727/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 03 липня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

на розгляді Яворівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 14 вересня 2021 року внесене до ЄРДР за №0000103, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 305 КК України.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03 липня 2024 року задоволено частково клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 60 днів з 03 липня 2024 року по 31 серпня 2024 року включно.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу задоволено частково та визначено обвинуваченому ОСОБА_6 заставу - 350 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 059 800 грн. і покладено на обвинуваченого передбачені ст. 194 КПК України обов`язки.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що сума визначеної застави є непомірною для обвинуваченого ОСОБА_6 .

Акцентує, що суд першої інстанції не врахував реальний майновий та сімейний стан обвинуваченого, який більше двох років перебуває під вартою і інкримінований злочин втратив будь-який суспільний резонанс, а також не враховано відсутність у нього рухомого чи нерухомого майна та доходів, у зв`язку з тривалим перебуванням під вартою.

Звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні двох малолітніх дітей, його матір ОСОБА_10 є особою пенсійного віку та отримує виплати в розмірі 3154,60 грн. в місяць, а річний дохід останньої становить 36 996,72 грн. Батько - ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що відносно ОСОБА_6 відкрито чотири виконавчих провадження і у обвинуваченого є заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 та сина ОСОБА_13 , окрім цього, ЄСПЛ відкрито провадження за заявою ОСОБА_6 про тривале перебування під вартою та визначення непомірної грошової застави.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 03 липня 2024 року в частині визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави та постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити обвинуваченому заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити захиснику строк на апеляційне оскарження ухвали, і приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до положень ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції визначивши заставу у розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 059 800 грн., врахував дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, конкретні обставини справи, а також тяжкість інкримінованого за ч.3 ст. 305 КК України кримінального правопорушення і, на переконання колегії суддів, прийнявши обґрунтоване рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином оцінив і наявність обставин для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та відповідність її розміру, меті застосування запобіжного заходу, що не ставить під сумнів його дієвість.

Колегія суддів вважає, що встановлений у оскаржуваному судовому рішенні розмір застави не є непомірним для обвинуваченого ОСОБА_6 , однак, водночас, є небажаним для втрати, а відтак, достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у даному конкретному випадку, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, яка перевищує максимальний розмір, встановлений п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 03 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 03 липня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4