Дата документу 24.10.2024 Справа № 333/4536/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №333/4536/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/634/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 24 жовтня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, має на утримані малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 вересня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 29 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що врахувавши сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України; даних про його особу: вік, стан здоров`я, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність обставин необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що слідчий судді в оскаржуваній ухвалі допустив істотні порушення вимог КПК України.

Посилається на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 є необґрунтованим.

Вказує, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні.

На думку сторони захисту, слідчий суддя не в повній мірі врахував особистість підозрюваного та обставини передбачені ст.178 КПК України.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Посилається на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліках у лікарів не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, батька, бабусю, цивільну дружину та є опікуном малолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю.

Вказує, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного є помилковим.

Звертає увагу на те, що не наведено жодної обставини, крім тяжкості злочину (який ще не доведений), які могли б бути підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не міститься висновків щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На думку сторони захисту, застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є справедливим та обґрунтованим та не буде порушувати конституційні права та гарантії підозрюваного.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 02 вересня 2024 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному 07 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000347, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.189, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що всередині лютого 2024 року, точний день та час слідством не встановлено, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , маючи спільний злочинний умисел на вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , яке виразилось в нанесенні чисельних ударів кулаками рук, взутими ногами та невстановлених в ході досудового розслідування предметами в область голови та тулубу, висловили вимогу до ОСОБА_12 щодо оплати 1 000 доларів США в рахунок погашення боргу, якого у дійсності не існувало. Потерпілий ОСОБА_12 , усвідомлюючи чисельну перевагу та реальність погроз своєму життю та здоров`ю, підкорився незаконним вимогам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , повідомив при цьому що вказані грошові кошти передасть найближчим часом.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.189 КК України, що кваліфікується як: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, в середині квітня 2024 року, точний день слідством не встановлено, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , підсили до салону автомобіля марки «ВАЗ», моделі « НОМЕР_1 », який знаходився у користуванні потерпілого ОСОБА_13 , та з погрозою насильства над потерпілим висловили вимогу до ОСОБА_13 щодо оплати 20 000 гривень за здійснення незаконної діяльності щодо розповсюдження наркотичних засобів, якої у дійсності не існувало, де у свою чергу ОСОБА_10 почав наносити удари в область голови та тулубу потерпілого.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_10 наказав потерпілому ОСОБА_13 вийти з автомобіля та пересісти на пасажирське сидіння. Побоюючись за своє життя та здоров`я, потерпілий погодився на незаконні вимоги останнього. Після чого, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля потерпілого та спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 направились до місця мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_5 , де у свою чергу ОСОБА_10 наказав потерпілому ОСОБА_13 знаходитись за місцем мешкання певний час. Цього ж дня, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись у дворі будинку, за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , з погрозою насильства над потерпілим висловили вимогу до ОСОБА_13 щодо оплати 20 000 гривень за здійснення незаконної діяльності щодо розповсюдження наркотичних засобів, якої у дійсності не існувало, шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_13 , усвідомлюючи реальність погроз своєму життю та здоров`ю, підкорився незаконним вимогам Качули та здійснив 30 квітня 2024 року о 12 годині 22 хвилини переказ грошових коштів у сумі 5 000 гривень 00 копійок на банківську картку АТ «А-банк» з розрахунковим рахунком НОМЕР_2 , реквізити якої вказав ОСОБА_10 , та 30 квітня 2024 року о 12 годині 37 хвилин потерпілий ОСОБА_13 здійснив переказ грошових коштів у сумі 2 000 гривень 00 копійок на банківську картку АТ «ПУМБ» з розрахунковим рахунком НОМЕР_3 , реквізити якої вказав ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , спричинили потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 7 000 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що кваліфікується як: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, 29 серпня 2024 року у вечірній час доби, ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою між собою, маючи спільний умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_15 , а саме легкового автомобіля «Daewoo Lanos» з державним номерним знаком НОМЕР_4 та іншого цінного майна, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, направленим на заволодіння майном потерпілого шляхом розбою, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, 29 серпня 2024 року приблизно о 16 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_7 , здійснили напад на потерпілого ОСОБА_15 . Реалізуючи спільний умисел, ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 незаконно проникнувши до вищевказаного транспортного засобу без згоди ОСОБА_15 , де в подальшому ОСОБА_10 приставив предмет, схожий на ніж, до ребер потерпілого ОСОБА_15 та наніс декілька ударів кулаками рук в грудну клітини, від чого останній відчув фізичний біль, що призвело до безпорадного стану і неможливості чинити опір, тим самим застосував насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого. У цей час ОСОБА_6 сів за кермо зазначеного транспортного засобу та спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_15 направились на відкриту ділянку місцевості поблизу залізничного переїзду, розташованого неподалік бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_8 , де вийшовши з салону вказаного транспортного засобу, незаконно заволоділи майном ОСОБА_15 , а саме ОСОБА_10 , використовуючи чисельну перевагу, погрожуючи насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я шляхом ривку незаконно заволодів сумкою через плече останнього, в якій знаходились грошові кошти на загальну суму 4 000 гривень, та з кишені брюк потерпілого ОСОБА_15 незаконно заволодів грошовими коштами на загальну суму 1800 гривень, які поклав до сумки, яка в нього знаходилась при собі.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_15 29 серпня 2024 року у вечірній час доби (більш точний час органом досудового розслідування невстановлений), ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , додатково залучивши до своїх дій ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, із погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я відносно потерпілого ОСОБА_15 , незаконно проникли до приміщення квартири останнього за адресою: АДРЕСА_9 , де із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , яке виразилось в нанесенні ОСОБА_14 одного удару металевою трубою від стільця, яка знаходилась в приміщенні однієї з кімнат житла потерпілого, в ділянку правої лопатки спини, нанесенні удару долонею руки ОСОБА_6 в ділянку шиї потерпілого, заволоділи свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Daewoo Lanos» з державним номерним знаком НОМЕР_4 , та залишили місце вчинення злочину, тим самим отримавши реальну змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 5 800 гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що кваліфікується як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло та сховище, в умовах воєнного стану.

Крім того, 29 серпня 2024 року у вечірній час доби, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля залізничного переїзду, який розташований біля бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_8 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, із застосуванням фізичного насильства, яке виразилось в нанесенні ОСОБА_6 двох ударів кулаком лівої руки в праву частину тулубу потерпілого ОСОБА_15 та погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я відносно останнього, висловили вимогу до ОСОБА_15 щодо оплати 100 000 гривень в рахунок погашення боргу, якого у дійсності не існувало, на що останній, усвідомлюючи чисельну перевагу та реальність погроз своєму життю та здоров`ю підкорився незаконним вимогам ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , повідомивши при цьому що вказані грошові кошти передасть найближчим часом.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів на суму 100 000 гривень в потерпілого ОСОБА_15 , 29 серпня 2024 у вечірній час доби, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , додатково залучивши до своїх дій ОСОБА_11 , діючи за попередньою змову між собою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, із погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я відносно потерпілого ОСОБА_15 незаконно проникли до приміщення квартири останнього, за адресою: АДРЕСА_9 , де із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , яке виразилось в нанесенні ОСОБА_14 одного удару металевою трубою від стільця, яка знаходилась в приміщенні однієї з кімнат житла потерпілого, в ділянку правої лопатки спини, нанесенні удару долонею руки ОСОБА_6 в ділянку шиї потерпілого, висловили повторну вимогу до ОСОБА_15 щодо оплати 100 000 гривень в рахунок погашення боргу, якого у дійсності не існувало, на що останній, усвідомлюючи чисельну перевагу та реальність погроз своєму життю та здоров`ю підкорився незаконним вимогам ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , повідомивши при цьому що вказані грошові кошти передасть найближчим часом.

В подальшому, 31 серпня 2024 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, потерпілий ОСОБА_15 , знаходячись біля супермаркету «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: вул.Космічна, 104а, м.Запоріжжя, при проведенні контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту, передав ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 частину вимагаємих грошових коштів у сумі 20 000 гривень та були затриманні працівниками поліції на місці вчинення злочину.

Своїми умисними діями, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, що кваліфікується як: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою між собою, маючи спільний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_15 , а саме легковим автомобілем «Daewoo Lanos» з державним номерним знаком НОМЕР_4 та іншого цінного майна, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, 29 серпня 2024 року приблизно о 16 год. 30 хв., скориставшись відсутністю сторонніх осіб, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_15 . Реалізуючи спільний умисел, ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 незаконно проникнувши до вищевказаного транспортного засобу, який був розташований на подвір`ї будинку АДРЕСА_7 , без згоди ОСОБА_15 , де в подальшому ОСОБА_10 приставив предмет, схожий на ніж, до ребер потерпілого ОСОБА_15 та наніс декілька ударів кулаками рук в грудну клітини, від чого останній відчув фізичний біль, що призвело до безпорадного стану і неможливості чинити опір, тим самим застосував насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого. У цей час ОСОБА_6 сів за кермо зазначеного транспортного засобу та спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_15 залишили вказане місце події.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_15 , 29 серпня 2024 року у вечірній час доби (більш точний час органом досудового розслідування невстановлений), ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , додатково залучивши до своїх дій ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, із погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я відносно потерпілого ОСОБА_15 , незаконно проникли до приміщення квартири останнього за адресою: АДРЕСА_9 , де із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , та яке виразилось в нанесенні ОСОБА_14 одного удару металевою трубою від стільця, яка знаходилась в приміщенні однієї з кімнат житла потерпілого, в ділянку правої лопатки спини, нанесенні удару долонею руки ОСОБА_6 в ділянку шиї потерпілого, заволоділи свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Daewoo Lanos» з державним номерним знаком НОМЕР_4 , та залишили місце вчинення злочину на вищевказаному легковому автомобілі, який перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_15 , тим самим отримавши реальну змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 60 000 гривень.

Своїми умисним діями, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що кваліфікується а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства.

31 серпня 2024 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за погодженням прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень (злочину), передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: відомостями з рапорту від 08 березня 2024 року; заявою від ОСОБА_12 ; відомостями з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 , відомостями з протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 ; відомостями з протоколу допиту свідка ОСОБА_16 ; відомостями з рапорту від 26 квітня 2024 року; заявою від ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу огляду платіжних інструкцій про переказ грошових коштів від 11 липня 2024 року; речовими доказами у вигляді платіжних інструкцій від 30 квітня 2024 року; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 липня 2024 року з потерпілим ОСОБА_13 , в ході якого потерпілий впізнав особу на фото як вимагача грошових коштів та особу, яка сіла за кермо автомобіля ВАЗ 21099 - ОСОБА_6 ; відомостями з протоколу проведення контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту; відомостями з протоколу огляду від 30 квітня 2024 року грошових коштів у сумі 7 000 гривень; відомостями з протоколу огляду від 30 квітня 2024 року ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу огляду від 30 квітня 2024 року квитанцій, які надав ОСОБА_13 ; речовими доказами у сумі 7 000 гривень для проведення слідчого експерименту; відомостями з протоколу огляду від 02 вересня 2024 року спілкування між ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , де зафіксована розмова про епізод з потерпілим ОСОБА_13 , про вимагання у нього грошових коштів, про автомобіль ВАЗ 21099, про його продаж, про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , про вихід на конференцзв`язок у кількості 5 осіб всі разом вимагають грошові кошти у ОСОБА_13 , відомостями з протоколу огляду від 03 серпня 2024 року спілкування між абонентом ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , де зафіксована розмова про вимагання у нього грошових коштів, про автомобіль ВАЗ 21099, крім цього зафіксована розмова між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ще конференцзв`язок у кількості 5 осіб, всі разом вимагають грошові кошти у ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу огляду від 02 серпня 2024 року, де знаходяться відеозаписи розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 про вимагання грошових коштів і пересилання їх на карти АТ А-банку та АТ «ПУМБ» банка у сумі 7 000 гривень; відомостями з протоколу огляду від 04 серпня 2024 року, де знаходяться відеозаписи розмови між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 про переслідування ОСОБА_13 з метою залякування та схилення до оплати грошових коштів неіснуючого боргу; заявою від ОСОБА_18 ; відомостями з протоколу допиту свідка ОСОБА_18 ; відомостями з рапорту про фіксацію проїзду транспортного засобу ВАЗ 21099 камерами «Безпечного міста»; відомостями з протоколу огляду від 01 червня 2024 року; відомостями з протоколу огляду від 01 червня 2024 року відповіді на запит в порядку ст.93 КПК України та складання постанов в порядку ст.130 ч.4 ст.126 КУпАП та вилучення транспортного засобу ВАЗ 21099 н.д.з НОМЕР_5 , відеозапису з боді камер поліцейського; відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 серпня 2024 року від ОСОБА_15 ; відомостями з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_15 ; відомостями з протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_15 ; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 серпня 2024 року за участю потерпілого ОСОБА_15 в ході проведення якого потерпілий впізнав на фотографії особу ОСОБА_6 , як нападника, вимагача, особу, яка вказувала, що кому з нападників робити, сиділа за кермом автомобіля та заволоділа грошовими коштами і автомобілем «Део Данос» н.д.з НОМЕР_4 ; відомостями з протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_10 за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого нічого не вилучено; відомостями з протоколу затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактичний час затримання 15:30 год. 31 серпня 2024 року виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone Xs Max» у корпусі чорного кольору, упаковано до спецпакету WAR0087399; грошові кошти у сумі 5200 грн., а саме: 500 грн.-ВД 0252290; 500 грн.-АЛ 5783356; 500 грн.-ГА 8964767; 500 грн.-ГК9857458; 500 грн.-АЗ 4924083; 500 грн. ГЛ 1734661; 500 грн.-АГ 2266003; 500 грн. ЗГ 6822882; 500 грн. АЛ 7354137; 500 грн.-ХА4602773; 200 грн. ГЖ0562118; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на автомобіль марки Мерседес Бенц Віто, реєстраційний номер НОМЕР_7 , електронний годинник «Еплвотч 5»; показаннями підозрюваного ОСОБА_6 ; відомостями з протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_11 , гаражний кооператив «ІВВВ», в гаражі № НОМЕР_8 , який у користуванні ОСОБА_19 , виявлено та вилучено: 10 змивів та контроль до них, із зовнішньої ручки відкривання дверей, всіх 4 дверей, а також із внутрішніх, мікрочастки з спинок сидінь усіх чотирьох місць автомобіля, 1 пара тканевих рукавичок білого кольору, із салону автомобіля, полімерна пляшка з рідиною прозорого кольору, 1, 5 л, гумові килими 3 шт., з підлоги водійського сидіння, переднього пасажирського та лівого заднього сидіння, слід папілярного візерунку руки із зовнішнього боку передніх пасажирських дверей автомобіля, автомобіль «Daewoo Lanos» НОМЕР_9 , кузов № НОМЕР_10 та комплект ключів до нього та іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказані кримінальні правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

В ході апеляційного розгляду прокурор зазначив, що ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру за ст.146 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України існують, а саме ризики того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, які є особливо тяжкими та тяжкими злочинами, за які передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував окрім іншого, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, відомості про особу підозрюваного та вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, та про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

З приводу доводів сторони захисту про те, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, колегія суддів звертає увагу на таке.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вирішувалась питання про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки, виходячи з наявних матеріалів провадження, кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_6 , вчинені із застосуванням насильства.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Доводи сторони захисту про протилежне, на думку колегії суддів, не є переконливими з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваного та встановлені ризики.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

На думку колегії суддів, відомості на, які посилається сторона захисту, а саме те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліках у лікарів не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, батька, бабусю, цивільну дружину та є опікуном малолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю, не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків, вказаних вище, та не свідчать про те, що вказаним ризикам можливо запобігти на цій стадії провадження шляхом застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного, а також ті, що були наведені стороною захисту під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

В ході апеляційного розгляду прокурор зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні ще триває, строк досудового розслідування був продовжений до 30 листопада 2024 року.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження теж відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 вересня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 29 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4