Справа № 945/3069/23
Провадження № 1-кп/477/69/24
УХВАЛА

(повний текст)

23 вересня 2024 року м.Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з секретарем - ОСОБА_4 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

під час відкритого судового засідання в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області по розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000431, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

Під час судового засідання прокурором було заявлене клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого спливає.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначила, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення, не має офіційно підтверджених джерел доходу та істотних соціальних зав`язків, які б належним чином утримували його за наявним місцем проживання.

Щодо обвинуваченого з жовтня 2023 року по квітень 2024 року ухвалено чотири вироки за кримінальними провадженнями, які через ухилення обвинуваченого від суду тривалий час перебували на розгляді та за якими він визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто має досвід кримінального переслідування, раніше також притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі,а тому, з огляду на тяжкість покарання за інкримінований злочин, яке загрожує йому в разі визнання винуватим за вироком суду,може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Не будучи взятий під варту може негативно вплинути на хід провадження судового розгляду шляхом плутанини та затягування судового слідства.

Вказане також свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень.

Також прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам.

В свою чергу обвинувачений та його захисник проти даного клопотання заперечували та просили відмовити у його задоволенні. Звертали увагу, що свідки в судовому засіданні вже допитані інші ризики також втратили свою актуальність. Просили обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження з приводу клопотань прокурора та захисту щодо запобіжного заходу, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду від 23.11.2017 року у справі № 1-р/2017, запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують передбачене частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

Як скеровує практика ЄСПЛ тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа «Харченко проти України»).

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 спливає 29 вересня 2024 року.

Нині кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, об`єктивно закінчити розгляд кримінального провадження та ухвалити рішення до закінчення строку обраного запобіжного заходу неможливо. У зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає невідкладному розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України 29.09.2023 року.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.10.2023 року обвинуваченому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений та строк дії якого спливає 29 вересня 2024 року.

Ухвалюючи рішення щодо міри запобіжного заходу, колегія суддів керується тим, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Як убачається з досліджених матеріалів існує обґрунтована підозра обвинуваченого щодо вчинення ним особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я, що спричинило смерть потерпілого, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років.

Обґрунтованість підозри була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування.

Крім цього, відповідно до вимог статті 178 КПК України, суд враховує дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

З огляду на матеріали провадження та пояснення обвинуваченого під час судового розгляду він не має постійного джерела доходу, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб також не має, до затримання проживав один, постійного доходу не мав, існував за рахунок періодичних заробітків. Обвинувачений на сьогодні має судимість, має досвід кримінального переслідування, оскільки раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Отже, у разі доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з урахуванням характеру і тяжкості висунутого обвинувачення, усвідомлюючи можливість постановлення обвинувального вироку щодо нього, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду.

Крім цього, Миколаївським районним судом Миколаївської області за час перебування під вартою у цьому кримінальному провадженні розглянуті щодо ОСОБА_6 , три кримінальні провадження, вироки суду за якими набули законної сили, що не заперечував обвинувачений та підтверджується копіями цих вироків.

Тобто, обвинувачений є особою схильною до вчинення злочинів.

Щодо ризику впливу на свідків, на який звертала увагу захисник, то, з огляду на клопотання прокурора, такий ризик, як підстава для продовження раніше обраного запобіжного заходу, прокурором не зазначався.

Аналізуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, обґрунтованість підозри у вчиненні якого була предметом під час обрання запобіжного заходу, який є насильницьким, в результаті якого настала смерть людини, в сукупності з усвідомленням тяжкості та невідворотності покарання обвинувачений може переховуватися від суду та перешкоджати судовому розгляду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто продовжити злочинну діяльність, що свідчить про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відомостей про неможливість утримання ОСОБА_6 в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за станом здоров`я матеріали кримінального провадження не містять та стороною захисту не надавались.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недоцільними, так як такі заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам та забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з огляду на вищезазначене.

Керуючись ст. ст. 331, 176, 177, 181, 369-372, 376 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва строком на шістдесят днів з 23 вересня 2024 року по 21 листопада 2024 року включно.

Строк дії ухвали по 21 листопада 2024 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з дня вручення ухвали.

Повний текст ухвали складений та підписаний 25 вересня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3