У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представників власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000119 від 14.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 19.11.2024 року в ході проведення обшуку по місцю роботи ОСОБА_8 у приміщенні Державному закладі «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», за адресою: Полтавська область, м. Лубни, площа Вокзальна, 7.

В обґрунтування клопотання зазначив, що СУ ГУНП в Полтавській області за процесуального керівництва Полтавської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 14.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України.

У ході досудового розслідування установлено, що група осіб, до якої входять ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та інші невстановлені на даний час особи, діючи за попередньою змовою, одержують неправомірну вигоду за фіктивне влаштування чоловіків на денну форму навчання до закладів освіти, а також до аспірантури, що надає останнім право на відстрочку від призову на військову службу в ЗСУ під час мобілізації. Крім того ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими на даний час особами, одержують неправомірну вигоду за виготовлення та видачу документів про наявність захворювань для визнання непридатними до військової служби. Зокрема, ОСОБА_9 29.10.2024 року одержав від ОСОБА_14 неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США (20 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, а саме купюри QD21653773А, QD21653774А, QD21653775А, QD21653776А, QD21653777А, QD21653778А, QD21653779А, QD21653780А, QD21653781А, QD21653782А, QD21653783А, QD21653784А, QD21653785А, QD21653786А, QD21653787А, QD21653788А, QD21653789А, QD21653790А, QD21653791А, QD21653792А) за фіктивне влаштування останнього до аспірантури одного з навчальних закладів та оформлення відстрочки від призову на військову службу в ЗСУ під час мобілізації.

Окрім того встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 03.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 2105-ІХ, строк якого відповідним Законом продовжено по теперішній час.

При проведенні мобілізації на території Полтавської області громадянину ОСОБА_14 спрямовано повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із викладеним ОСОБА_14 звернувся до ОСОБА_9 та зустрівся з ним 28.10.2024 близько 15 години 55 хвилин біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Під час розмови ОСОБА_9 повідомив, що допоможе вирішити з посадовими особами Державного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » питання влаштування ОСОБА_14 до аспірантури та з посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 питання отримання ОСОБА_14 права на відстрочку від призову на військову службу в ЗСУ під час мобілізації у зв`язку із навчанням в аспірантурі. З цією метою ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_14 вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме посадовими особами Державного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 та пообіцяв здійснити такий вплив за надання для себе неправомірної вигоди у вигляді грошей у загальній сумі 2000 доларів США.

У подальшому, 29.10.2024 року, близько 13 години 44 хвилини, ОСОБА_9 біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_14 раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США за вплив на прийняття рішення посадовими особами Державного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про зарахування ОСОБА_14 до аспірантури вказаного закладу та прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочку від призову ОСОБА_14 на військову службу в ЗСУ під час мобілізації у зв`язку із навчанням в аспірантурі.

На виконання вказаних домовленостей 18.11.2024 ОСОБА_9 передав ОСОБА_14 документи, які підтверджують його навчання в аспірантурі Державного закладу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що надає право на відстрочку від призову ОСОБА_14 на військову службу в ЗСУ під час мобілізації.

19.11.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 18.11.2024 року проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приміщенні Державному закладі «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого виявлено та вилучено:

1. журнал реєстрації довідок про здобувача освіти за даними державної бази з питань освіти та науки;

2. копія повідомлення ОСОБА_15 № 103 від 15.08.2024 на 1 аркуші;

3. наказ про зарахування до аспірантури № 1103-вк від 30.09.2024 на 1 аркуші;

4. наказ про зарахування до аспірантури № 1180-вк від 01.10.2024 на 1 аркуші;

5. наказ про зарахування до аспірантури № 1123-вк від 25.09.2024 на 1 аркуші;

6. наказ про зарахування до аспірантури № 1074-вк від 14.09.2024 на 2 аркушах;

7. мобільний телефон Redme Note 11 Pro, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , пакет ICR НОМЕР_3 .

19.11.2024 року вищевказані речі та документи визнані речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою належного забезпечення збереження речових доказів, перевірки інших фактів протиправної діяльності, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Необхідність накладення арешту на вилучені речі полягає у подальшому проведенні оглядів та ряду експертних досліджень, зокрема судово-технічних, з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину.

Незастосування такого заходу забезпечення як накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, псування, перетворення та відчуження, у зв`язку із чим, буде неможливо досягти меті дієвості кримінального провадження, установлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із підробкою документів.

Враховуючи вищевикладене, існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості пошкодження, перетворення та відчуження вказаного майна (речей), тільки шляхом накладення арешту на зазначене майно (речі). Даний захід забезпечення кримінального провадження є необхідним для забезпечення подальшого проведення вищевказаних експертних досліджень.

Беручи до уваги те, що вилучені вищевказані речі, відповідно до ст. 98 КПК України, є речовими доказами, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також подальшого огляду вказаних речей та призначення судових експертиз, слідчий просить накласти на них арешт.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у клопотанні, та просив задовольнити клопотання.

Представник власника майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Власник майна ОСОБА_6 у судовому засіданні заявив клопотання про повернення вилученого у нього мобільного телефону Redme Note 11 Pro, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . В його обґрунтування вказав, що він не має жодного відношення до кримінального провадження та причетних до його скоєння осіб. Вилучення його особистого мобільного телефону вважав незаконним, оскільки під час проведення обшуку слідчим було надано лише короткий текст ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку, слідчий не надав пояснень, яким чином його майно та він сам, як його власник, мають значення для кримінального провадження, в ухвалі суду не було вказано ні його анкетних даних, ні назви посади, яку він на теперішній час займає, ні належного йому майна. Також слідчий, який проводив вилучення належного йому телефону, не зміг пояснити місцезнаходження останнього, строки його повернення та назвати відповідальну особу, в якої він перебуває. До зали суду для участі в розгляді клопотання про арешт майна його не запрошували, про подальшу долю належного їй майна йому не повідомлено.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 14.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.11.2024 року було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_8 , який працює в Державному закладі «Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка», фактична адреса: АДРЕСА_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення грошових коштів, отриманих ОСОБА_9 в якості неправомірної вигоди, зокрема від ОСОБА_14 , документів про зарахування до аспірантури ОСОБА_14 та інших осіб, які мають намір ухилитись від призову на військову службу в ЗСУ під час мобілізації, чорнових записів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, флеш-носіїв, на яких може зберігатись інформація про вчинення злочину, а також інших речей, документів, майна, які зберегли на собі сліди вчинення злочину або слугували знаряддям його вчинення.

19.11.2024 року на підставі цієї ухвали слідчого судді було проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_8 у приміщенні Державному закладі «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено та вилучено вищевказане майно.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучене 19.11.2024 року в ході проведення зазначеного обшуку майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Постановою слідчого від 19.11.2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000119 від 14.10.2024 року.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим доведено, що вилучене 19.11.2024 року під час проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_8 , який працює в Державному закладі «Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка», фактична адреса: АДРЕСА_3 , майно, в тому числі й мобільний телефон, є доказом злочину, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту щодо вказаного майна надасть можливість провести із ним необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дій, експертні дослідження, висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема встановленню обставин, які підлягають з`ясуванню в ході слідства.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Так, вилучене 19.11.2024 року в ході проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_8 , який працює в Державному закладі «Луганський національний університет ім. Тараса Шевченка», фактична адреса: АДРЕСА_3 , майно, згідно наведеного вище переліку, має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовими доказами у кримінальному провадженні в розумінні вимог статті 98 КПК України, в зв`язку з чим з метою повного, всебічного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

Доводи ОСОБА_6 стосовно незаконного вилучення його майна з посиланням на те, що під час проведення обшуку слідчим було надано лише короткий текст ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку, слідчим суддею не беруться до уваги з огляду на положення чинного кримінального процесуального законодавства, що передбачають оголошення та видачу учасникам судового провадження резолютивної частини судового рішення, у тому числі і ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку. Враховуючи, що зазначена ухвала не підлягає оскарженню і набирає законної сили з моменту її оголошення, тому її резолютивна частина підлягає обов`язковому та безумовному виконанню. Відтак, обшук може бути проведений на підставі резолютивної частини ухвали слідчого судді.

Аналогічна позиція викладена в постанові ККС від 02.11.2023 року у справі № 991/10566/20 (провадження № 51-4240км20).

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вищезазначеного майна.

Водночас слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 19.11.2024 року в ході проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приміщенні Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

1. журнал реєстрації довідок про здобувача освіти за даними державної бази з питань освіти та науки;

2. копію повідомлення ОСОБА_15 № 103 від 15.08.2024 на 1 аркуші;

3. наказ про зарахування до аспірантури № 1103-вк від 30.09.2024 на 1 аркуші;

4. наказ про зарахування до аспірантури № 1180-вк від 01.10.2024 на 1 аркуші;

5. наказ про зарахування до аспірантури № 1123-вк від 25.09.2024 на 1 аркуші;

6. наказ про зарахування до аспірантури № 1074-вк від 14.09.2024 на 2 аркушах;

7. мобільний телефон Redme Note 11 Pro, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , пакет ICR НОМЕР_3 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.11.2024 року о 16 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1