Справа № 487/4294/22
Провадження № 1-і/487/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , провівши в м. Миколаєві відкрите судове засідання при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу в кримінальному провадженні за № 0001694 від 21.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 186 КК України.

До суду надійшло клопотання сторони обвинувачення, щодо про продовження строку дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого.

Вказане клопотання відповідно до здійсненого авторозподілу передано в провадження судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 22.07.2024.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у обвинуваченого не зменшилися ризики передбачені ст. 177 КПК України, він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за які відповідальність передбачена у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, обвинувачений можуть переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілого, та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, просив обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Суд, заслухавши думку сторін дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.12.2022 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 214720,00 грн. з покладенням обов`язків, який неодноразово продовжувався.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 13.06.2024 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З моменту вирішення питання про доцільність продовження строків, жоден ризик не зменшився і не відпав.

При цьому, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового провадження, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Так, суд вважає, що характер кримінальних правопорушень, які ставляться у провину обвинуваченому, усвідомлення тяжкості покарання можуть бути підставою, для вчинення обвинуваченим дій направлених на ухилення від явки до суду, і перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких він обвинувачується, відсутність соціальних зв`язків та те, що ризики, передбачені п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право особи на свободу.

При цьому суд вважає, що таке продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 217, 331, 372, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів до 26.09.2024 з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 16.12.2022.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «МИКОЛАЇВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» МЮ України для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1