справа № 208/1981/24
№ провадження 1-кс/208/969/24
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000002 від 09.04.2024 року за ч.3 ст. 368 КК України та зобов`язати вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

28.05.2024 року в провадження слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_4 , згідно якої, заявник просить: поновити строк оскарження, відкрити по скарзі, прийняти її до свого розгляду та задовольнити частково, постанову слідчої відділення СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 09.04.2024 р. про відмову у задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000002 від 17.01.2024 року скасувати. Зобов`язати слідчу відділення СВ Камянського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , надати для ознайомлення підозрюваній ОСОБА_4 матеріали кримінального провадження №0000002 від 17.01.2024 р. та зняти з них копії.

На обґрунтування своєї скарги ОСОБА_4 зазначила, що 08.04.2024 року нею, через канцелярію Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на ім`я слідчої ОСОБА_6 направлено клопотання від 08.04.2024 року в порядку ст.ст. 22, 220, 221 КПК України про додаткове ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000002 від 17.01.2024 року. Після чого, на протязі місяця вона не отримувала жодної відповіді на вказане клопотання, та лише 09.05.2024 року мені на мою багаторазову вимогу наручно було надано постанову про відмову в задоволенні клопотання від 09.04.2024 року. За таких умов, вважаю строк оскарження порушеним з об`єктивних причин, що не залежали від заявника, та підлягають поновленню.

Підставою для відмови слідчий зазначив те, що на думку органу досудового розслідування, з урахуванням наявних матеріалів у кримінальному провадженні, здійснення вказаних дій може призвести до знищення чи підроблення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Такі твердження та дії слідчого є відверто упередженими, протиправним, та суперечать положенням ст. 9 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

У порушення вимог ч. 1 ст. 221 КПК України, приймаючи рішення про відмову в задоволені клопотання слідчий послався на ті обставини, які не визначені кримінально - процесуальним законом як підстави для відмови у наданні для ознайомлення матеріалів досудового розслідування. А отже постанова слідчого є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки порушує процесуальні права іншої сторони та загальні засади кримінального провадження. Слідчий не вправі відмовляти стороні захисту в ознайомленні з матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді на визнання бездіяльності протиправною КПК України не містить, однак згідно із п. 3 ст. 307 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями скасування рішення слідчого, яке слідчий суддя визнає протиправним. Окрім того, без скасування постанови слідчого неможливе задоволення скарги в частині зобов`язання слідчого провести процесуальну дію.

Прокурор в судове засідання не з`явилась надала заяву про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000002 від 09.04.2024 року за ч.3 ст. 368 КК України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, для розгляду по суті.

Дослідивши матеріали скарги та надані прокурором документи, слідчий суддя доходить до висновку про необґрунтованість скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Разом з тим, як вбачається з наданих прокурором документів, обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000002 від 09.04.2024 року за ч.3 ст. 368 КК України року передано до суду для розгляду по суті.

Згідно пп.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Період досудового розслідування у Кримінальному процесуальному кодексі України визначений двома моментами початком і кінцем. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта чи відповідного клопотання. У §1 гл. 24 КПК України розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування. Системний аналіз норм КПК України надає можливість визначити наслідки закінчення досудового розслідування: унеможливлюється подальше проведення слідчих (розшукових) дій (в тому числі негласних) та збирання доказів; припиняються повноваження щодо постановлення процесуальних рішень і вчинення процесуальних дій суб`єктами досудового розслідування; закінчується функція судового контролю за дотриманням прав та інтересів осіб під час досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, враховуючи те, що слідчий суддя не наділений повноваженнями розглядати питання заявлені скаржником, тому вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000002 від 09.04.2024 року за ч.3 ст. 368 КК України та зобов`язати вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1