КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6498/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Горлівка, Донецької обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, тобто до 19.11.2024 року.

Заборонено ОСОБА_7 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням перебування в укритті чи бомбосховищі в період оголошення повітряної тривоги в місті Києві.

Продовжено строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків:

- прибувати за першою вимогою на виклик слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до територіального органу Державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків, а також термін дії ухвали, визначено строком на 60 днів, тобто до 19.11.2024 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що стороною обвинувачення не доведені обов`язкові умови продовження строку дії запобіжного заходу, а зазначені стороною обвинувачення у клопотанні «факти» і «обґрунтування», враховані слідчим суддею в оскаржуваному рішенні, є лише припущеннями, які не підтверджені жодними доказами.

Зазначає, що аналіз клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 та доданих до нього матеріалів дає підстави стверджувати про його незаконність, необґрунтованість, відсутність законних підстав для подальшого утримання останнього під домашнім арештом.

Захисник посилається на те, що стороною обвинувачення вже вдруге надаються слідчому судді докази, які спростовують раніше повідомлену підозру ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Вказує, що відповідно до письмового повідомлення про підозру, ОСОБА_7 , діючи умисно, начебто, перешкодив законній діяльності Збройних Сил України в особливий період шляхом вжиття заходів, спрямованих на зарахування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на денну форму навчання до навчальних закладів, що унеможливило мобілізацію останніх до Збройних Сил України під час їх навчання.

В той же час, в матеріалах кримінального провадження наявний лист за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.07.2024 року, отриманий у відповідь на запит Київської міської прокуратури, де він зареєстрований 24.07.2024 вх. №48854-24, відповідно до якого ні ОСОБА_9 , 1997 р.н., ні ОСОБА_10 , 1988 р.н., не користуються правом на відстрочку.

Крім того, до матеріалів клопотання про продовження строку домашнього арешту долучено відповідь за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.08.2024 року №2/4/4355. Так, ОСОБА_9 взагалі порушив правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме не отримав військово - обліковий документ після досягнення 25-річного віку.

Згідно із наявною у розпорядженні сторони обвинувачення довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.07.2024 року №02/391 термін навчання ОСОБА_9 закінчився 30.06.2024 року.

Також, до матеріалів клопотання про продовження строку домашнього арешту долучено відповідь за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.08.2024 року №2/4/4356, відповідно до якої ОСОБА_10 перебуває на військовому обліку та правом на відстрочку під час мобілізації не користується.

Адвокат вказує, що відповідно до наявного у матеріалах клопотання протоколу допиту ОСОБА_10 , як підозрюваного, останній має 3 вищі освіти, а тому він взагалі не може мати права на відстрочку у зв`язку з навчанням, однак він на теперішній час не мобілізований, приймає участь у судових засіданнях у цьому кримінальному провадженні дистанційно в режимі відеоконференції.

На думку захисника, зазначені обставини, в принципі виключають наявність події інкримінованого ОСОБА_7 складу тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, що підтверджується з іншого боку тим, що ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_10 , до сьогодні не притягнуті до юридичної відповідальності (кримінальної чи адміністративної) за ухилення від мобілізації.

Наведені обставини не враховані слідчим суддею під час вирішення питання про продовження строку перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом.

Зазначене є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 409 та п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України, оскільки така невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження беззаперечно вплинула на вирішення питання як про наявність обґрунтованої підозри, так і про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Скаржник посилається на те, що слідчим суддею не врахований строк, який пройшов від часу повідомлення про підозру, що складає 3 місяці, особу підозрюваного, його належну процесуальну поведінку, виконання ним всіх покладених на нього процесуальних обов`язків, стан його здоров`я, зокрема проведену 10.09.2024 року операцію та продовження лікування, наявність інших захворювань та потребу у лікуванні, наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність заподіяної шкоди інкримінованими кримінальними правопорушеннями та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Також зазначає, що копії відповідних документів, що підтверджують вказані обставини та характеризують особу ОСОБА_7 , разом із письмовими запереченнями долучені до матеріалів судової справи, однак залишені слідчим суддею поза увагою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її з наведених у ній підстав, доводи прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000328 від 05.07.2023 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вступивши у злочинну змову, організували злочинну схему, яка полягала у вирішенні питання щодо зарахування на навчання до закладів вищої освіти осіб, а також щодо успішного проходження такими особами навчання за неправомірну вигоду.

25.06.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

28.06.2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонено останньому покидати місце проживання з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, строком до 25 серпня 2024 року включно.

Надалі, 27 серпня 2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва (справа № 761/30597/24) винесено ухвалу про продовження строку домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 вересня 2024 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19.09.2024 року у справі № 761/34416/24 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000328 від 05.07.2023 року продовжено до п`яти місяців.

20.09.2024 року прокурору кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що строк домашнього арешту щодо підозрюваного закінчується 24.09.2024 року, однак внаслідок особливої складності даного провадження та великого обсягу процесуальних, слідчих (розшукових) дій, які необхідно провести, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо.

Прокурор зазначав, що не зменшилися ризики, заявлені під час застосування підозрюваному запобіжного заходу, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, спотворити будь-які з речей, документів, що мають значення для кримінального провадження, впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, прокурор просив продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом, а також просив зобов`язати підозрюваного виконувати наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за першою вимогою на виклик слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; здати на зберігання до територіального органу Державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, тобто до 19.11.2024 року.

Заборонено ОСОБА_7 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням перебування в укритті чи бомбосховищі в період оголошення повітряної тривоги в місті Києві.

Продовжено строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків:

- прибувати за першою вимогою на виклик слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до територіального органу Державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків, а також термін дії ухвали визначено строком на 60 днів, тобто до 19.11.2024 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалу про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби постановлено слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства, при прийнятті вказаного рішення слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, що підтверджується фактичними даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, з огляду на характер та конкретні ознаки злочинів, у вчиненні яких він підозрюється.

Матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні та стороною захисту не надані.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання прокурора щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під домашнім арештом та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без вчинення яких завершення досудового розслідування є неможливим.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваного, а також те, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт у нічний час доби, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні прокурора, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та дії процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його занадто суворим для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Доводи поданої апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нимкримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника в апеляційній скарзі щодо відсутності у діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, яка йому інкримінована, а також доводи про неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органу досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 може ухилятись від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з тим, що підозрюється у вчиненні нетяжких корупційних злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, а також тяжкого злочину, вчиненого проти основ Національної безпеки України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Тому, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів, підозрюваний може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, про існування вказаного ризику свідчить те, що у ОСОБА_7 є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Наявність ризиків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час усі матеріальні носії, інше майно, яке може мати значення для кримінального правопорушення, не вилучені.

Згідно матеріалів проведених негласних слідчих (розшукових) дій вбачається те, що ОСОБА_7 ймовірно причетний до вчинення інших протиправних дій, у тому числі щодо зарахування на навчання осіб до НАУ шляхом використання підробленого документу.

Даний ризик також обґрунтовується встановленими обставинами інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також вчинення їх за попередньою змовою групою осіб, оцінку діям яких буде надано під час подальшого розслідування.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Також, даний ризик обґрунтовується даними, здобутими в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, під час яких задокументовано те, що ОСОБА_7 з метою вчинення можливих протиправних дій здійснює вплив на осіб, зокрема, керівників навчальних структур НАУ та інших навчальних закладів.

Крім того, на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження триває, у тому числі планується проведення слідчих та процесуальних дій з метою встановлення інших осіб, що можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, а тому наявний ризик незаконного впливу ОСОБА_14 на цих осіб - потенційних свідків та ймовірних підозрюваних.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 може бути причетним до вчинення кримінальних правопорушень, які останнім вчиняються систематично, зокрема, про це можуть свідчити матеріали кримінального провадження, які вказують на вчинення можливих протиправних дій останнім, починаючи з 2021 року по теперішній час.

Дослідивши доводи сторони захисту у цій частині, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на день розгляду слідчим суддею клопотання втратили свою актуальність.

При цьому, доводи апелянта про те, що строк, який пройшов від часу повідомлення про підозру складає 3 місяці, посилання на особу підозрюваного, його належну процесуальну поведінку, виконання ним всіх покладених на нього процесуальних обов`язків, стан його здоров`я, зокрема, проведену 10.09.2024 року операцію та продовження лікування, наявність інших захворювань та потребу у лікуванні, наявність міцних соціальних зв`язків, самі по собі не забезпечують впевненості у належній процесуальній поведінці підозрюваного у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж нічний домашній арешт.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176,177, 178, 181, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4