справа № 388/2139/24
провадження № 1-в/388/82/2024
УХВАЛА

19.11.2024м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання начальника Кропивницького районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_3 про приведення вироку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців та звільненого на підставі ст. 75, ст. 104 КК України від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, у межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001659,

у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024,

учасники судового провадження:

представник уповноваженого органу

з питань пробації ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

особа, щодо якої подано подання ОСОБА_4 ,

встановив:

у провадження Долинського районного суду Кіровоградської області надійшло подання начальника Кропивницького районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_3 про приведення вироку Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 відносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

На обґрунтування подання зазначено, що у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» постала необхідність у приведенні у відповідність до норм цього закону вироку Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 відносно ОСОБА_4 .

Представник уповноваженого органу з питань пробації підтримав подання, просив його задовольнити обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у ньому.

Прокурор не заперечувала проти задоволення подання уповноваженого органу з питань пробації.

Засуджений ОСОБА_4 , який належним чином повідомлявся про дату час та місце проведення судового засідання до суду не з`явився. Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України суд дійшов до висновку про можливість розгляду подання за відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання.

Зваживши наведені у поданні доводи, вивчивши додані до нього матеріали суд дійшов висновку про задоволення подання з огляду на таке.

Відповідно до умов п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), п. 11, п. 13, п. 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Судом встановлено, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013, який набрав законної сили 21.01.2014, ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох (2) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох (3) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання призначених покарань ОСОБА_4 остаточно було призначено покарання у вигляді - трьох (3) років шести (6) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75, ст. 104 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два (2) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2014 вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 - залишено без змін.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

За даними матеріалів долучених до подання рішення про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку не приймалось.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Кіровограда від 18.05.2023 зупинено судове провадження у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2015 за № 0001472 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до звільнення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з військової служби.

Події кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 датовані 23.02.2015, тобто у період іспитового строку за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013.

Відповідно до умов ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. 71, ст. 72 цього Кодексу.

Такими чином, покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 може бути враховано Ленінським районним судом міста Кіровограда під час призначення остаточного покарання на підставі на підставі ч. 3 ст. 78 КК України, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього.

За змістом вироку Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення 14.08.2012 таємного викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 1000 грн., вчиненого повторно.

Інші епізоди від 18.01.2013, 27.04.2013 та 27.04.2013 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням в інше приміщення та сховище. Вартість викраденого майна становила: за епізодом від 18.01.2013 - 4400 грн., 27.04.2013 - 5220,27 грн., 27.04.2013 - 7250 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Положеннями ч. 2 ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за крадіжку, вчинену повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Положеннями ч. 3 ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції, яка була чинною станом на час події кримінального правопорушення) було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

При цьому, положеннями ч. 3 ст. 51 КУпАП (у редакції, яка була чинною станом на час події кримінального правопорушення) було визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП була викладена у новій редакції.

Наразі положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені ч. 1 цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України настає у разі перевищення вартості викраденого майна двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - це грошова сума, яка регламентується Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПК України з урахуванням норм абз.1пп. 169.4.1 п. 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги: 169.1.1 у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на дату події кримінального правопорушення за вчинення якого ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого на 01.01.2012 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» становив 1073 грн.

Станом на дати подій кримінальних правопорушень за вчинення яких ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого на 01.01.2013 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» становив 1147 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Поряд з цим, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість

При цьому, положеннями ч. 6 ст. 3 КК України передбачено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, внесенням змін Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» до ст. 51 КУпАП, - скасовано кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень за ст. 185 КК України у випадках коли сума викраденого майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у розмірі, встановленому на час події кримінального правопорушення, і таке скасування має зворотну дію у часі.

Отже, кримінальна караність за ст. 185 КК України з урахуванням зазначених вище дат подій кримінальних правопорушень настає лише у разі перевищення вартості викраденого майна у 2012 році - 1073 грн. (50% від 1073 х 2) та у 2013 році - 1147 (50% від 1073 х 2).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням наведеного вище, враховуючи, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» усунена караність за діяння за епізодом від 18.01.2013, за яке ОСОБА_4 було засуджено вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 за ч. 2 ст. 185 КК України, то останній підлягає звільненню від призначеного покарання за це діяння, у зв`язку з чим зазначений вирок потребує приведення у відповідність до вказаного закону, - на підставі чого суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення подання уповноваженого органу з питань пробації.

Керуючись статтями 5, 6, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, -

постановив:

подання начальника Кропивницького районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_3 про приведення вироку Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 відносно ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від остаточного покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.11.2013 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільненим на підставі ст. 75, ст. 104 КК України від відбування цього покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції (уповноваженого органу з питань пробації);

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (уповноважений орган з питань пробації).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом семі днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали у суді.

Копію ухвали, після набрання нею законної сили направити до Ленінського районного суду міста Кіровограда.

Суддя ОСОБА_1