Справа № 694/3081/24 провадження №1-кс/694/1118/24
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

23.11.2024 р. м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001357 від 14.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрог Ростовської області російська федерація, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, на утриманні жодних осіб не має, не працюючого, депутатом, інвалідом чи військовослужбовцем не являється, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

23.11.2024 року старший слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001357 від 14.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 11 години 30 хвилин в м. Богачеве Звенигородського району Черкаської області, знаходячись по вулиці Юрківській, виявив припаркований поряд із домоволодінням АДРЕСА_2 , автомобіль марки «Citroen Berlingo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 та який фактично на момент вчинення злочину перебував у правомірному користуванні ОСОБА_8 , та в цей час у нього виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел з метою незаконного заволодіння зазначеним транспортним засобом, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу через незачинені дверцята, проник всередину автомобіля, де за допомогою ключів, які знаходились у замку запалення, без дозволу власника, привів в дію двигун автомобіля, після чого з місця вчинення злочину на викраденому автомобілі зник, тобто незаконно заволодів транспортним засобом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду.

14.10.2024 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Він же, 21 листопада 2024 року близько 15 години 00 хвилин в с. Скаливатка Звенигородського району Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись по вулиці Кримського, виявив припаркований поряд із домоволодінням АДРЕСА_3 , автомобіль марки «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 та який фактично на момент вчинення злочину перебував у правомірному володінні і користуванні ОСОБА_10 , та в цей час у нього виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного заволодіння зазначеним транспортним засобом, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, через незачинені дверцята проник всередину автомобіля, де за допомогою ключів, які знаходились у замку запалення, без дозволу власника, привів в дію двигун автомобіля, після чого з місця вчинення злочину на викраденому автомобілі зник, тобто незаконно повторно заволодів транспортним засобом, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

22.11.2024 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, а саме: за ч. 1 ст. 289 КК України на строк від трьох до п`яти років та за ч. 2 ст. 289 КК України на строк від 5 до 8 років, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинені кримінальні правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього встановлено, що підозрюваний офіційно не працює, живе за рахунок випадкових заробітків, постійного джерела доходу не має, не зважаючи на той факт, що 18.10.2024 останньому повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001357 за ознаками кримінального передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, повторно вчинив кримінальне правопорушення, а тому залишаючись без обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з високою ймовірністю, може продовжувати свою злочинну діяльність. Разом з тим, не має стійких соціальних зв`язків, проживає без реєстрації, та може виїздити за межі території області з метою ухилення від кримінальної відповідальності, серед іншого, в разі перебування його на волі унеможливить швидке його прибуття для проведення за його участю необхідних слідчих та інших процесуальних дій.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем проживання підозрюваного.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 289 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме: - дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.10.2024; - дані показів потерпілого ОСОБА_7 від 14.10.2024;- дані показів свідка ОСОБА_8 від 14.10.2024; - дані показів свідка ОСОБА_11 від 14.10.2024; - дані показів свідка ОСОБА_12 від 14.10.2024; - дані протоколу ОМП від 14.10.2024; - дані рапорту старшого інспектора СМ Звенигородського РВП ОСОБА_13 від 21.11.2024;- дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.11.2024; - дані показів потерпілого ОСОБА_10 від 21.11.2024; - дані протоколу ОМП від 21.11.2024;- дані протоколу ОМП від 21.11.2024;- дані показів свідка ОСОБА_14 від 21.11.2024; - інші матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З врахуванням викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих матеріалах та з того, що суд на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні обставини, є всі підстави вважати, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певними злочинами, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 1 ст.289 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 ) у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років; (злочин за ч. 2 ст. 289 КК України, у якому обґрунтовано

підозрюється ОСОБА_5 ) у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя зауважує, що ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків у місці постійного проживання у м. Багачеве, що дає йому змогу у будь-яких час змінити місце проживання з метою переховування, що в свою чергу свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкі злочини у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Разом з тим, ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не зважаючи на те, що 14.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України повторно вчинив аналогічне кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, що підтверджено самим підозрюваним у судовому засіданні, дана обставина характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п. п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відтак, слідчим суддею враховано особу підозрюваного, відсутність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, майновий стан, обставини скоєних кримінальних правопорушень та їх корисливий мотив, вчинення інкримінованого йому правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованих підозрюваному злочинів, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики підозрюваного, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який має місце мешкання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Доводи захисника та підозрюваного про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного слідчий суддя відхиляє, оскільки такий запобіжний захід, як і ще менш обтяжливі запобіжні заходи, не

зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи підозрюваного про те, що останній має намір працювати слідчий суддя відхиляє з огляду на те, що останній на даний час не працевлаштований і доказів можливого працевлаштування або ж пошуків роботи не надав.

Крім того підозрюваний вказав, що проживає у домоволодінні померлого знайомого і саме там він зможе перебувати під домашнім арештом. Разом з тим доказів щодо власника даного домоволодіння та правових підстав проживання у ньому він не надав. Зазначене унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у вказаному домоволодінні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів на думку суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, клопотання про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 1 ч. 5 ст.182 КПК України у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без їх дозволу; повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001357 від 14.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрог Ростовської області російська федерація, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, на утриманні жодних осіб не має, не працюючого, депутатом, інвалідом чи військовослужбовцем не являється, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на - 24 доби до 14.12.2024р. включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 21.11.2024 р. з моменту затримання в порядку ст.. 208 КПК.

Виконання даної ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні, а контроль за її виконанням на прокурора.

Строк тримання під вартою рахувати з 21.11.2024 по 14.12.2024 включно.

Строк дії ухвали - до 14.12.2024 включно.

Визначити розмір застави, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121120.00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 коп. (40х3028 грн.= 121120.00), у разі внесення якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти.

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання без їх дозволу;

- повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (за наявності).

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 14.12.2024р

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він вважається таким, до якого застосовано запобіжнийзахід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, слідчому, підозрюваному, адвокату для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 28.11.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1