16.07.2024 Справа № 363/4546/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001310, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2021, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, українець, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працює, зі слів різноробочий, не одружений, осіб, які потребують його піклування не має, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною третьою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти власності за наступних обставин.

14.03.2021, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 та особа (матеріали відносно якої направлено до суду з обвинувальним актом №0000475) проходили повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , де в цей час та день, а саме 14.03.2021, в останніх, винник прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою власного збагачення.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 спільно з особою (матеріали відносно якого направлено до суду з обвинувальним актом №000475), 14.03.2021 точного часу не встановлено, діючи умисно, упевнившись у відсутності власників та сторонніх осіб, та в тому, що з їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, та вони залишаться не поміченими, перелізли через металевий паркан, таким чином проникли на територію домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 спільно з особою (матеріали відносно якого направлено до суду з обвинувальним актом №0000475), викрали металеву драбину довжиною 3 м. 44 см., вартістю 544 (п`ятсот сорок чотири) гривні 50 коп., частину металевих сходів довжиною 2 м. 20 см., на яких наявний кутник розміром 221 (двісті двадцять одна) гривня 77 коп.

Після чого, разом з викраденим майном ОСОБА_5 спільно з особою (матеріали відносно якого направлено до суду з обвинувальним актом), залишили місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядились вищевказаним викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 спільно з особою (матеріали відносно якого направлено до суду з обвинувальним актом №000475) заподіяли потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 766 (сімсот шістдесят шість) гривень 27 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, 15.03.2021, точного часу не встановлено, у ОСОБА_5 та особи (матеріали відносно якої направлено до суду з обвинувальним актом №0000475), які проходили повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , в той самий час та місці, а саме 15.03.2021, в останніх, винник прямий умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна з вищевказаного домоволодіння, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 спільно з особою (матеріали відносно якого направлено до суду з обвинувальним актом №000475), точного часу не встановлено, діючи умисно, повторно, впевнившись у відсутності власників та сторонніх осіб, та в тому, що з їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, та вони залишаться не поміченими, усвідомлюючи те, що їх дії носять повторний, протиправний характер, та ігноруючи цю обставину, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, перелізли через металевий паркан, таким чином проникли на територію домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 , звідки ОСОБА_5 спільно з особою (матеріали відносно якої направлено до суду з обвинувальним актом №0000475), повторно викрали майно, а саме: металевий кутник довжиною 1 м. 10 см., розмірами сторін 5,9 см та 3.7 см., товщиною 5 мм., вартістю 47 (сорок сім) гривень 72 коп., металеві труби в кількості 3-х шт., за розмірами: 1) 1 м. 10 см., 2) 1 м. 50 см., 3) 1 м. 42 см., діаметром кожна 30 мм. Товщина 3 см, вартістю 128 (сто двадцять вісім) гривень

24 коп., три металеві вироби (кутники), за розмірами кожен 1) 108 см., 2) 109 см., 3) 120 см., розмірами 5.9 см. Т 3.7 см., кожна з яких товщиною 4 мм., вартістю 139 (сто тридцять дев`ять) гривень 94 коп., дві металеві арматури, за розмірами: 1) 172 см., 2) 230 см., діаметром кожна 2,5 см., вартістю 259 (двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 92 коп.

Після чого, разом з викраденим майном ОСОБА_5 спільно з особою (матеріали відносно якого направлено до суду з обвинувальним актом №000475), залишили місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядились вищевказаним викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 спільно з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження за №0000475 та направлено до суду з обвинувальним актом, завдали потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди розміром 575 (п`ятисот сімдесят п`ять) гривень 82 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, (злочинів) передбачених частиною третьою статті 185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

16.07.2024 між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень статті 472 КПК України.

Згідно цієї угоди прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо:

правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за частиною третьою статті 185 КК України. ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання та потерпілий не має претензій до обвинуваченого і надав згоду на укладання угоди про визнання винуватості;

щодо виду і розміру покарання сторони угоди визначили призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки із застосуванням статті 75 КК України.

Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій.

За змістом угоди ОСОБА_5 усвідомлює і розуміє, що відповідно до статті 473 КПК України наслідком укладання та затвердження цієї угоди для її сторін є: для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України; для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, прокурор відповідно до статті 476 КПК України упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та здійснення судового розгляду у межах кримінального провадження в загальному порядку.

ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 КК України.

У суді обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Щиро кається у вчиненому та цілком розуміючи свої процесуальні права, наслідки укладання та затвердження угоди, а також характер висунутого обвинувачення, погоджуючись з його кваліфікуючими ознаками, підтримав умови вказаної угоди і просив про її затвердження.

Прокурор та захисник висловилися про затвердження цієї угоди.

Учасникам процесу роз`яснено про наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України, сторони досягли згоди щодо виду та міри покарання, а саме у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням положень статті 75 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені частиною четвертою статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, та наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 16.07.2024 між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , з іншої сторони, та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами вид та міру покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 100, 314, 373, 374, 468476 КПК України суд

УХВАЛИВ:

затвердити у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену 16.07.2024 між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною третьою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, відповідно до статті 76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: металева драбина, металевий предмет, а саме залишок від металевих сходів, металевий предмет (уголок) , металевий уголок, три металевих труби, три металевих уголки, дві металеві арматури, які передано потерпілому ОСОБА_6 під розписку, залишити останньому.

Учасникам судового провадження копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1