Справа № 206/5648/24
Провадження № 1-кп/206/326/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000067 від 05.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Староуткінське Свердловської області російської федерації, без громадянства, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей або непрацездатних осіб, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-22 жовтня 2024 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до 2 років 5 місяців обмеження волі за ч. 2 ст.190, ч. 1 ст.71 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 1 ст.357 КК України,

встановив:

У період часу з 17.01.2024 по 02.03.2024 ОСОБА_4 отримував лікування в стаціонарних умовах КП «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» ДОР, за адресою: АДРЕСА_2 , де також проходив курс стаціонарного лікування ОСОБА_5 , з яким у ОСОБА_4 склалися дружні стосунки, у зв`язку з чим він був обізнаний про наявність грошових коштів на банківському рахунку

ОСОБА_5 , доступ до яких забезпечувався за допомогою належної тому банківській картки.

У подальшому, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 10 години 30 хвилин 02.03.2024,

у ОСОБА_4 повторно виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме грошовими коштами ОСОБА_5 , які знаходилися на його банківському рахунку, доступ до яких забезпечувався за допомогою виданої на його ім`я банківської картки та заволодіння вказаною карткою шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 02.03.2024 приблизно о 10 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні

КП «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» ДОР за вказаною вище адресою: АДРЕСА_2 , вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , підійшов до нього та повідомив неправдиві відомості про те, що прямує до магазину аби здійснити покупки, при цьому запитав, чи не треба придбати щось для останнього, заздалегідь не маючи на меті здійснення вказаних дій та маючи на меті заволодіння належною йому банківською карткою шляхом шахрайства.

В свою чергу ОСОБА_5 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , попрохав того придбати продукти харчування і, довіряючи тому та будучи впевненим у його добропорядності, добровільно передав ОСОБА_4 свою банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , за якою закріплений банківський рахунок № НОМЕР_2 , для здійснення розрахунку за покупки, та, довіряючи

ОСОБА_4 , повідомив пароль доступу до рахунку за допомогою вказаної банківської платіжної картки.

Отримавши, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , тобто шляхом шахрайства, належну тому платіжну картку, яка відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2, ст.15 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, являється офіційним документом, тобто заволодівши вказаним документом з корисливих мотивів,та дізнавшись пароль доступу до банківського рахунку, закріпленого за платіжною карткою,

ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами та офіційним документом потерпілого шахрайським шляхом, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , у цей же день, тобто02.03.2024, не маючи на меті здійснення покупок, попрямував до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого з зовнішньої сторони головного корпусу КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. Бехтерєва, 1.

Перебуваючи у вказаному місці, приблизно об 11 годині 09 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому і свідомо бажаючи їх настання, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, вставив належну ОСОБА_5 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , до вказаного банкомату та ввівши повідомлений йому ОСОБА_5 пароль доступу до рахунку № НОМЕР_2 , об 11 годині 09 хвилин здійснив операцію зняття з вказаного рахунку грошових коштів (готівки) в сумі 20 000,00 (двадцять тисяч) грн., після чого, доводячи вищевказаний злочинний умисел до кінця,діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , з належними тому грошовими коштами та банківською карткою з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 20 000,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що в лікарні, коли проходив лікування познайомився з потерпілим ОСОБА_6 . Потім ввів потерпілого в оману сказавши, що йде до магазину. Потерпілий дав йому свою банківську картку та попросив придбати продукти. Він взяв у нього банківську карту, пішов за продуктами та зняв з рахунку грошові кошти в розмірі 20000,00 грн., а потім карту викинув. Потерпілому шкоду не відшкодував, оскільки не має коштів. Просив обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувачення.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.190 КК України, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, та за ч. 1 ст.357 КК України, що виразились у заволодінні офіційним документом шляхом шахрайства, вчиненому з корисливих мотивів

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного.

Суд враховує, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, конкретні обставини кримінального провадження, відношення обвинуваченого до скоєного розкаявся у вчиненому, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не працює, не має зареєстрованого місця проживання, за останнім місцем мешкання характеризується негативно.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєних злочинів,особу винного, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі, при цьому визначивши йому покарання в силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити із урахуванням вимог ч. 4 ст.70 КК України, оскільки вказаний злочин він вчинив до його засудження вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року,за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року більш суворим покаранням за вчинення даних кримінальних правопорушень.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових злочинів.

Також, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь експерта підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст.190 КК України 3 (три) роки обмеження волі

за ч. 1 ст.357 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року більш суворим покаранням за вчинення даних кримінальних правопорушень, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, при цьому, в строк призначеного ОСОБА_4 остаточного покарання, зарахувати відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року.

Речові докази: два C-DR диск, білого кольору, з написом олівцем Вх.850 9359» - зберігати в матеріалах справи.

Вирок згідно зі статтями 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 3 ст. 349 КПК України, може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1