ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року, про залишення без задоволення клопотання щодо повернення речового доказу у кримінальному провадженні №0001281, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання адвоката задовольнити та повернути ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 , за зазначеними координатами, яку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001281.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Доповнення до апеляційної скарги адвокатом до початку апеляційного розгляду не надані.

Оскаржуваною ухвалою суду залишено без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 про вирішення питання щодо повернення речових доказів у кримінальному провадженні №0001281.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що дійсно в провадженні СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001281, яке постановою слідчого від 17.01.2023 закрито. Відмовляючи в задоволенні клопотання про повернення речового доказу, суд зауважив, що квартира АДРЕСА_1 , речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні не визнавалась, відомості про накладання на неї арешту в матеріалах справи відсутні та адвокатом не надані.

Судом зазначено, що під час досудового розслідування усі процесуальні питання у вказаному кримінальному провадженні вирішувались щодо недобудованого будинку по АДРЕСА_2 .

Прокурор будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з`явився, заяви про особисту участь та поважні причини неявки не подавав. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що за правилами ч. 4 ст. 405 КПК України неявка прокурора не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши адвокатів, які підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав; перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про повернення речового доказу в порядку статей 98, 100 КПК України, суд для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави його повернення або відмови у поверненні.

Як вбачається з клопотання про повернення речових доказів, заявник ОСОБА_6 порушував в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України питання про повернення речового доказу у кримінальному провадженні № 0001281, яке перебувало у провадженні СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області та було закрите постановою слідчого від 17.01.2023 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч.1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст. ст. 171-174 цього Кодексу.

З положень вказаної норми кримінального процесуального закону випливає, що у визначеному нею порядку судом вирішується питання про долю речей, які одночасно: по-перше, мали статус речових доказів у кримінальному провадженні, що було закрите слідчим або прокурором; по-друге, питання про їх долю не було вирішене на етапі досудового розслідування.

З наданих матеріалів видно, що заходи забезпечення у кримінальному провадженні №0001281 були застосовані до об`єкта незавершеного будівництва буд. АДРЕСА_2 , який передано на відповідальне зберігання КП Муніціпальна варта.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст. 171-174 цього Кодексу.

Разом з цим в матеріалах справи відсутні дані про застосування заходів забезпечення у виді арешту до вказаної квартири. Також апелянтом не надано відомостей, і такі під час апеляційного перегляду не встановлені, що в Державному реєстрі речових прав містяться будь-які відомості щодо заборони відчуження та/або розпорядження вказаною квартирою.

Відтак під час апеляційного перегляду не встановлено, що квартира, про повернення якої порушене питання адвокатом ОСОБА_6 , була тимчасово вилучена в ході проведених слідчих дій в рамках кримінального провадження №0001281, або на неї у цьому провадженні накладався арешт. Речовим доказом квартира не визнавалася, будь-які відомості про використання її стороною обвинувачення у такому статусі, та в цілому про відповідність її вимогам ст. 98 КПК, відсутні.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для повернення ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_1 , як речового доказу у кримінальному провадженні №0001281. Відтак оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 100, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року, про відмову у задоволенні клопотання щодо повернення речового доказу у кримінальному провадженні, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4