Провадження № 1-кп/638/1631/24
УХВАЛА

Іменем України

13 серпня 2024 року м. Харків

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 від 27 березня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, раніше не судимого, із середньою освітою, не одруженого, громадянина України, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь-злочинів, передбачених ч.3 ст.15, п.7 ч.2 ст.115, ч.4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000410 від 27 березня 2024 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь-злочинів, передбачених ч.3 ст.15, п.7 ч.2 ст.115, ч.4 ст.296 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме передбачені п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечував.

Обвинувачений, ОСОБА_6 та його захисник, Адвокат ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора поклалися на розсуд суду..

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого було продовжено до 18 серпня 2024 року.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ізюм Харківської області, раніше не судимий, із середньою спеціальною освітою, не одружений, громадянин України, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин, за який законом передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, не має міцних соціальних зав`язків, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зважаючи, що причетність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується у тому числі і показами свідків та потерпілого, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи обставини інкримінованих злочинів, та те, що ОСОБА_6 не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зав`язків, наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ст. 178 КПК України установлено вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення. Стан його здоров`я та вік не перешкоджає продовженню запобіжного заходу - тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, колегія суддів вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Окрім цього згідно ч. 4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає за необхідне не призначати заставу, оскільки інкримінаваний обвинуваченому злочин вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331,369, 372 КПКУкраїни, колегія суддів,-

постановила:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 11 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині продовження запобіжного заходу.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3