УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2024, а саме мобільного телефону Iphone 11 «червоного кольору» та мобільного телефону Iphone 12 Pro «білого кольору», враховуючи, що ОСОБА_3 не має відношення до обставин що розслідуються, а вилучені мобільні телефони не є ані знаряддям вчиненні кримінального правопорушення, не є речовими доказами та не є предметами чи речами, які є забороненими або ж вилученими з цивільного обігу, а тому, вказаний арешт підлягає скасуванню.

У судове засідання представник власника майна та прокурор не прибули, від представника власника майна надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив його задовольнити з мотивів у ньому наведеним.

Слідчий суддя, вивчивши матеріли клопотання про скасування арешту майна, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно, не вбачає на даний час підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001205 від 30.11.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200; ч. 3 ст. 209; ч. 2 ст. 111 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2024 у справі № 761/22420/24 накладено арешт, зокрема і на мобільні телефони, питання про скасування арешту яких порушується у даному клопотанні, у зв`язку із відповідністю майна критеріям речового доказу, визначеним в ст. 98 КПК України.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як убачається, досудове розслідування триває, наявні дані щодо відповідності мобільних телефонів критеріям речових доказів, при накладенні арешту на майно, слідчим суддею було встановлено, що, зокрема і мобільні телефони можуть бути використані як доказ факту чи обставин уданому кримінальному провадженні, доводи представника зазначені у клопотанні на думку слідчого судді не є переконливими, для висновку, що в даному заході забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а відтак на даний час підстав для скасування арешту з цих мобільних телефонів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.06.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1