Провадження №: 1-кс/336/866/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання

слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 (телефон НОМЕР_1 )

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000999 від 06.07.2024 року,

відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить застосування щодо вищевказаного підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 08.10.2024 року.

В судовому засіданні прокурор наполіг на заявленому клопотанні, а сторона захисту по суті клопотання заперечень не мала, але просила застосувати домашній арешт у нічну пору доби.

Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши клопотання та доводи слідчого наданими доказами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що строк домашнього арешту підозрюваного підлягає продовженню на підставі нижче наведеного.

Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

З доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що 08.07.2024 ОСОБА_6 відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

З обставин вказаної підозри слідує, що 05 липня 2024 року, в період часу з 22:30 до 23:00 годин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , у ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не бажаючи настання смерті останнього, ОСОБА_6 , діючи протиправно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заподіяння фізичного болю потерпілому, наніс потерпілому не меньше одного удару в область голови, від якого ОСОБА_7 не втримався на ногах та впав на землю, вдарившись головою, після чого ОСОБА_6 наніс потерпілому не менше двох ударів в область голови, чим спричинив останньому, згідно лікарського свідоцтва про смерть №3773 від 06.07.2024 року закриту внутрішньочерепну травму, крововиливи під м`які оболонки головного мозку, набряк головного мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер.

Вищевказана підозра є обґрунтованою, підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події, постановою про визнання речових доказів, протоколами допиту свідків, лікарським свідоцтвом про смерть.

При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

При цьому, обґрунтованість підозри у вчиненні злочину підозрюваним перевірялась й в ході обрання запобіжного заходу раніше.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст. 181 КПК України).

У межах цього кримінального провадження підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні нетяжкого злочину - кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України. При цьому, санкція такої норми Закону про кримінальну відповідальність передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьохдо п`яти років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа «Ілійков проти Болгарії»).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.

При цьому, як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_8 після нанесення ударів ОСОБА_7 , зник з місця події, переховувався від органів досудового розслідування, намагаючись уникнути відповідальності.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею враховано, що підозрюваний немає постійного місця роботи, немає на утриманні малолітній чи неповнолітній дітей, неодружений, проживає з матір`ю та братом за адресою: АДРЕСА_2 .

При встановленні наявності ризику впливу на свідка та потерпілого, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів.

Суд зауважує також, що для здійснення тиску на свідків обвинуваченим достатньо, наприклад того, що особа, якій загрожує покарання у виді тривалого позбавлення волі, вчинить дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

На даний час досудовим розслідуванням не встановлено усіх обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

Таким чином, суддя зазначає, що заявлений запобіжний захід у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри та особи підозрюваного, його поведінки є пропорційним.

Більш того, при вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу слідчий суддя також враховує, що досудове розслідування не завершено, тримання підозрюваного під вартою вимагає серйозність повідомленої підозри.

Застосування ж більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не буде достатнім для запобігання ризикам, бо за наявності підстав вважати, що підозрюваний, маючи можливість до вільного пересування, може з метою уникнення відповідальності за вчинене розпочати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

Отже, прокурор довів наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження слідчий суддя може констатувати сукупність підстав для продовження дії відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який слідчий суддя вважає за доцільним встановити тривалістю до 8 жовтня 2024 року включно, враховуючи те, що постановою прокурора строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні й було продовжено до вказаної дати.

Оскільки завершити досудове розслідування до визначеного Законом строку не вбачається можливим, підстав для зміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу немає, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193-196, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , визначивши строк дії цієї ухвали до 08 жовтня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першим викликом;

2) повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.

Цю ухвалу передати для виконання відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання підозрюваного, зобов`язавши названий орган негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого та суд.

Термін дії обов`язків, покладених судом на підозрювану визначити в межах дії запобіжного заходу, тобто до 08 жовтня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню.

Визначений час проголошення повного тексту ухвали 3 вересня 2024 року о 16-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1