Провадження № 1-кп/638/1938/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в місті Харкові клопотання прокурора ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000978 від 21 липня 2024 року, про призначення кримінального провадження до судового розгляду та про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Слов`янськ Донецької області, інваліда III групи, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей або осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 25 вересня 2023 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробувальним строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000978 від 21 липня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 у підготовчому засіданні заявлено клопотання призначення кримінального провадження до судового розгляду та про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, вважали ризики, передбачені статтею 177 КПК України знівельованими, просили в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відмовити, змінити запобіжний захід більш м`яким у виді домашнього арешту.

Суд, розглянувши клопотання прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду та про продовження строків тримання під вартою стосовно обвинуваченого, заслухавши позицію захисника та обвинуваченого, дійшов наступного.

Кримінальне провадження підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Враховуючи зазначене вище, суд вбачає підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 години 54 хвилин 21 жовтня 2024 року.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з вимогами п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи вагомість наявних доказів, ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , є достатні підстави вважати, що ризики заявлені при обранні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у виді тримання під вартою на даний час не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання останнього під вартою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, та у випадку визнання останнього винним за фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

Крім того, зважаючи, що причетність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення злочину підтверджується, у тому числі і показаннями потерпілої та свідків, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких обвинуваченому ОСОБА_5 відомі місця мешкання потерпілої, свідків та їх родичів, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23,95 КПК України сприймає докази безпосередньо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період відбування покарання з випробуванням, а враховуючи те, що останній не має стійких соціальних зв`язків, є достатні підстави вважати, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень злочинів (п. 5 ч, 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» де закріплено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_5 , узв`язку з чим, при обранні більш м`якого запобіжного заходу, останній буде мати можливість впливати на свідків з метою спонукання змінити показання, чим перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого пунктом 5 обґрунтовується тим, що враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення (спосіб та засоби), у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 наявні усі підстави вважати, що перебуваючи на свободі обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, а саме вчинити інший тяжкий чи особливо тяжкий злочин, відносно інших осіб.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Підставою продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений матиме можливість: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити новий злочин, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У даному випадку, внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій спричинено тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відтак, є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання більш м`яким запобіжним заходом ніж продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризик продовжує існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання зазначеним вище ризикам, тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

У відповідності ч. 2 ст. 331, ч. 4 ст. 199 КПК України суд розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Суд, розглянувши клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оцінивши всі ризики, вважає необхідним не визначати розмір застави.

Зважаючи на обставини, викладені вище, суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000978 від 21 липня 2024 року, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, до судового розгляду на 17 жовтня 2024 року на 11 годину 00 хвилин.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000978 від 21 липня 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор», обраноговідносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12 грудня 2024 року включно, без права внесення застави.

Визначити строк дії ухвали в частині продовження обвинуваченому строків тримання під вартою до 12 грудня 2024 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 (п`ять) днів з моменту її проголошення.

Ухвалу складено та проголошено 14 жовтня 2024 року.

Головуючий