Єдиний унікальний номер судової справи 678/1092/24
Номер провадження №1-кп-678-113/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2024 року за №0000196, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Голосків, Летичівського району Хмельницької області, проживаючий АДРЕСА_1 , громадянин України, в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 23 червня 2024 року близько 13 год. 30 хв. будучи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно зайшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , взяв належний ОСОБА_5 брухт міді загальною вагою 5 кг. 460 гр., який помістив до поліетиленового пакету рожевого кольору, після чого мав намір покинути територію домогосподарства через дерев`яний паркан, однак на місці вчинення даного правопорушення був помічений ОСОБА_5 . Потерпіла почала кричати до ОСОБА_4 з вимогою зупинитись та повернути викрадене, однак останній утримуючи при собі вказаний поліетиленовий пакет із брухтом міді вартістю 1310 грн. 40 коп., з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 20 червня 2024 року допомагав ОСОБА_5 по господарству, та забув у неї свою куртку, яку вирішив забрати. 23 червня 2024 року він прийшов до домогосподарства потерпілої, перестрибнув через дерев`яний паркан, забрав свою куртку та побачив мідний брухт, який вирішив забрати та продати, оскільки був п`яний та хотів ще випити. Він зібрав брухт у пакет, який знайшов на подвір`ї та мав намір покинути домогосподарство, коли до нього підійшла потерпіла та почала кричати та бити його. Потім вона пішла до будинку, а він пішов разом з викраденим, яке згодом продав. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує про скоєне. Збитки потерпілій вже відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що 20 червня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 допомагав їй по господарству, розвантажуючи сіно, за що вона заплатила йому гроші та дала продукти харчування. 23 червня 2024 року близько 13 год. вона почула як сильно гавкали собаки та вийшла на вулицю, де побачила, як ОСОБА_4 намагався винести пакет з брухтом з її подвір`я. Вона намагалася його зупинити, проте він сказав, що все відпрацює. Тоді вона повернулася до будинку та викликала «102». Претензій морального та матеріального характеру не має, цивільний позов на час судового розгляду не заявляла.

Оскільки учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Разом з тим, суд роз`яснив їм, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України як умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

Кримінальне провадження розглянуто у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, розмір викраденого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_4 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (Т. 1 а.с. 114), відповідно до характеристики № 332д, виданої Меджибізькою селищною радою 26 червня 2024 року, ОСОБА_4 спиртними напоями не зловживає, громадський спокій не порушує, скарги на нього до старостату не надходили (Т. 1 а.с. 119).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, а також суд визнає як пом`якшуючу вину обставину позитивну характеристику обвинуваченого, що кореспондується з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі 678/997/21, провадження №51-2531км22, відповідно до яких суд визнав пом`якшуючими покарання обставинами похилий вік обвинуваченого та позитивну характеристику з місця проживання, та призначив покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі.

Суд також бере до уваги незначну вартість майна брухту міді, яка становить 1 310 грн. 40 коп. та заяву потерпілої від 27 листопада 2024 року, згідно якої ОСОБА_4 відшкодував їй завдані збитки внаслідок кримінального правопорушення, претензій матеріального характеру не має. Просить суворо не карати.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та потерпілої щодо призначення покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд вважає можливим застосувати положення статті 69 КК України, призначивши покарання у виді позбавленні волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 186 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків визначених п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, оскільки ОСОБА_4 щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, дав правдиві свідчення, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, відшкодував завдані збитки потерпілій.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду від 28 червня 2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на два місяці, терміном на 60 діб, строк якого було продовжено ухвалами Летичівського районного суду від 15 серпня 2024 року, від 10 жовтня 2024 року. Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність ризиків та підстав для застосування запобіжного заходу. Застосований ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2024 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає скасуванню.

Згідно ч. 7 ст. 72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбутого покарання строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за період часу з 28 червня 2024 року по 29 листопада 2024 року, з розрахунку 3 дні цілодобового домашнього арешту за 1 день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На ОСОБА_4 покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбутого покарання строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за період часу з 28 червня 2024 року по 29 листопада 2024 року, з розрахунку 3 дні цілодобового домашнього арешту за 1 день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосований ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2024 року скасувати.

До набранням вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: брухт (проволку) жовтого кольору зовні схожою на мідь, загальною вагою 5 кг. 460 г. після набранням вироку законної сили повернути власнику ОСОБА_5 , скасувавши арешт, накладений ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 червня 2024 року (справа №678/902/24, провадження 1-кс-678-272/24).

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_1