У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 273/2093/24

провадження № 1-кс/0285/1365/24

21 жовтня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

скаргу ОСОБА_3

на бездіяльність слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області поліцейської ОСОБА_4 в порядку п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 ОСОБА_3 звернулась до Баранівського районного суду Житомирської області зі скаргою, у якій просить визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_4 та зобов`язати слідчого негайно виконати норми ст. 214 КПК України, а саме внести відомості до ЄРДР за її заявою від 30.09.2024 про злочин передбачений ч.2 ст.256, ст. 27,28 КК України та невідкладно розпочати досудове розслідування розглянути її заяву про злочин, задовольнити її та повідомити про результат розгляду вказаних у додатку клопотань.

В обґрунтування скарги зазначає, що 30.09.2024 нею подано заяву про вчинення злочину дізнавачем ОСОБА_5 , яка була прийнята посадовою особою поліції, однак відомості не були внесені до ЄРДР та досудове розслідування не розпочато.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10.10.2024 дану справу передано для розгляду до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені, відповідно до ст. 135 КПК України.

Заяв та клопотань про відкладення або відкликання скарги не надходило.

Враховуючи визначені процесуальним законом стислі строки для розгляду скарги, суд не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав для відкладення розгляду справи. Крім того скаржниця у вимогах своєї скарги просить дотримуватись процесуальних строків її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Скарга ОСОБА_3 від 07.10.2024 містить суперечливу інформацію внаслідок безпідставного посилання на вимоги ст. 220 КПК України, що не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки її положення можуть бути реалізовані лише в межах зареєстрованого кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 30.09.2024 звернулась до посадової особи поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, за якою відомості не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У кримінальному провадженні слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед яких, зокрема і бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч. 2 ст. 214 КПК України встановлено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР визначено «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298.

Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Внесенню до ЄРДР підлягають відомості з заяв, у яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не з заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «Слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Заявницею оскаржується бездіяльність поліцейської ОСОБА_4 та відповідальних осіб Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 30.09.2024 про злочин, вчинений дізнавачем поліції ОСОБА_6 .

Заява ОСОБА_3 30.09.2024 була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за №15436.

На думку скаржниці, в діях дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.28,28 ч.2 ст.256 КК України.

Разом з тим, вказана заява ОСОБА_3 не містить відомостей, які б свідчили про вчинення злочину в розумінні ст.11 КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в заяві ОСОБА_3 відсутні. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Зважаючи на викладене, звернення ОСОБА_3 за своїм змістом не є заявою про вчинення злочину, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей за даною заявою до ЄРДР та початку досудового розслідування відсутні.

Відтак, жодної незаконної бездіяльності у діях посадової особи органу поліції не виявлено, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись положеннями ст. ст. 2, 214, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області поліцейської ОСОБА_4 в порядку п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1