ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/214/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої- ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

скаржника - ОСОБА_7

представника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 від 30.05.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 14.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді.

Вважає вказану ухвалу незаконною, винесену із порушенням норм матеріального та процесуального права, а слідчим суддею розглянуто справу без участі ОСОБА_7 та його належного повідомлення.

Свої доводи мотивує тим, що вказана постанова прийнята слідчим з порушенням кримінального процесуального законодавства, не містить мотивів прийняття такого рішення та його обґрунтування, а висновок про закриття кримінального провадження не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Зазначає, що слідчим під час проведення досудового розслідування не проведено допиту ряду свідків фактичного затримання ОСОБА_7 , а саме його співмешканців - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Також не визнано ОСОБА_7 потерпілим у кримінальних провадженнях, передбачених ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України, не проведено його допиту ні як потерпілого, ані як свідка.

Крім того під час винесення оскаржуваної постанови, слідчий взяв до уваги лише пояснення оперуповноваженого ОСОБА_12 , але не провів його одночасного допиту із ОСОБА_7 .

При цьому пояснення ОСОБА_12 , надані під час досудового розслідування, не узгоджуються з його поясненнями, які він надавав під час проведення службового розслідування.

Також не перевірено обставин, про які повідомляв ОСОБА_7 щодо того факту, що вночі 02 грудня 2019 року його забрали з дому працівники поліції, відвезли у Кременецький відділ поліції, цілу ніч водили по кабінетах, оперуповноважений ОСОБА_12 використовував різні методи психологічного тиску на нього від погроз і залякувань до пригощання алкогольними напоями з метою схилити до визнання вини у вчиненні злочину ОСОБА_7 , внаслідок чого останній погодився дати викривальні покази, які дав під час письмових пояснень, протоколу допиту підозрюваного і слідчого експерименту.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_7 та його представника, які просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та зазначає про відсутність підстав до задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

За змістом п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені до слідчого судді.

У відповідності до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею, а суд апеляційної інстанції відповідно до ст.422 КПК перевіряє ухвалу слідчого судді, винесену по наслідках цього розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_9 від 30.05.2024 року кримінальне провадження №0000193 від 14.12.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю події кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.110 КПК постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час проведення досудового розслідування було дотримано вимог закону, зокрема після всебічного, повного з`ясування фактичних обставин події, яка була предметом розслідування, слідчим винесено законне і обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, яке належним чином мотивоване.

Таке рішення слідчим було прийнято на підставі аналізу отриманих в ході досудового розслідування даних, з урахуванням окремих матеріалів кримінального провадження №0000365 від 02.12.2019, а також дано оцінку показам допитаних свідків.

Приймаючи рішення за скаргою представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , слідчий суддя належним чином перевірив наявність підстав для винесення постанови про закриття кримінального провадження №0000193 від 14.12.2023 року.

В даному випадку слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що орган досудового розслідування провів усі необхідні слідчі (розшукові) дії, а отримані дані є достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Апелянт, як на порушення слідчим вимог КПК України, зазначає, що останнім не було визнано ОСОБА_7 в рамках цього кримінального провадження потерпілим.

Такі доводи апелянта колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах КПК.

Так, відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

В даному випадку, відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.365 КК України було внесено до ЄРДР за №0000193 від 14.12.2003 року на підставі рапорту про виявлення кримінального правопорушення прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів НПУ та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_13 на підставі доводів, викладених у постанові Другої судової палати ККС ВС від 28 листопада 2023 року у справі №601/1623/20 (провадження №51-4751км23) в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000365 від 02 грудня 2019 року за ч.2 п.13 ст.115 КК України щодо ОСОБА_7 ..

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення не подавав, а також не звертався із заявою про залучення його до провадження як потерпілого.

Вказану обставину ОСОБА_7 підтвердив під час розгляду апеляційним судом даного провадження.

При цьому, ОСОБА_7 достеменно було відомо про те, що органом досудового розслідування проводиться розслідування кримінального провадження за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України.

Окрім того, як на порушення сторона захисту вказує на те, що органом досудового розслідування не було допитано ОСОБА_7 ані як свідка, ані як потерпілого, а також не допитано свідків фактичного затримання ОСОБА_7 , а саме його співмешканців - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Такі доводи сторони захисту колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони спростовуються матеріалами досудового розслідування кримінального провадження.

Так, згідно протоколу допиту ОСОБА_7 (а.к.п.31- 35), останній був допитаний в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №№0000193 від 14.12.2003 року в якості свідка. З показів даних ним, вбачається, що він не вказував на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а лише вказав, що працівники поліції, коли прибули за місцем його проживання 02.12.2019 року близько 01:00 год., то запропонували йому та особам, які разом із ним проживали, прізвища яких він пригадати не міг на ім`я ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , проїхати до відділення поліції.

Як зазначив в судовому засіданні ОСОБА_7 , заяв чи клопотань слідчому про допит ОСОБА_10 та ОСОБА_11 він не подавав, прізвищ зазначених осіб на час його допиту він не пам`ятав.

Крім того, в апеляційній скарзі захисник вказує, що поза увагою слідчого судді залишилася та обставина, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий не провів одночасний допит ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ..

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

При цьому, згідно вимог ч.9 ст.224 КУпАП проведення одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб є правом, а не обов`язком слідчого чи прокурора.

Таким чином, колегія вважає зазначені доводи сторони захисту необґрунтованими.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 узагальнено зазначає, що слідчий не виконав всіх вимог процесуального закону, що залишилося поза увагою слідчого судді.

Такі доводи апеляційної скарги колегія вважає голослівними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження №0000193 від 14.12.2023 року, згідно якого органом досудового розслідування було виконано всі необхідні можливі слідчі (розшукові) дії, досліджено всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, мотивовані висновки слідчого, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних ним доказах, які вказують на відсутність події кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України, а доводи скарги представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 правильність висновків слідчого не спростовують.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування був допитаний як свідок начальник відділу службових розслідувань УГІ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_16 , яка у складі групи слідчих як старша групи здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000365 від 02.12.2019 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_17 .. Зазначила, що про застосування до ОСОБА_7 заборонених методів під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000365 від 02.12.2019, їй нічого не відомо. Під час складання протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 02 грудня 2019 року ОСОБА_7 не повідомляв слідчій про будь-які заборонені методи, застосовані щодо нього, а також сказав та власноручно зазначив у протоколі процесуальної дії про те, що підстави затримання йому зрозумілі. Під час складання протоколу затримання був присутній його захисник та поняті. Жодних слідів застосування до нього фізичного впливу не було.

Крім того, був допитаний свідок старший оперуповноважений СКП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 , згідно пояснень якого у 2019 році він перебував на посаді оперуповноваженого зазначеного відділку поліції, здійснював супровід кримінального провадження № 0000365 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не пригадує, чи був він учасником проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 так як і обставин його проведення. Факти застосування незаконних методів досудового розслідування до ОСОБА_7 йому не відомі, оскільки останній жодного разу не повідомляв про такі, а також на тілі ОСОБА_7 не було видимих слідів фізичного впливу, які б вказували на вчинення відносно нього насильства.

Також в рамках кримінального провадження № 0000365 від 02.12.2019 було проведено такі слідчі (розшукові) дії: допитаний як свідок слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 ; допитаний як свідок експерт Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_19 ; допитаний як свідок поліцейський ІТТ №2 ОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 ; допитаний як свідок в межах кримінального провадження адвокат ОСОБА_21 ; свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які були понятими під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 ..

Був предметом перевірки та аналізу протокол затримання ОСОБА_7 від 02.12.2019, відповідно до якого жодних заяв та зауважень, щодо незаконного затримання останнього, ні від затриманого, ні від його захисника не надходило; протокол слідчого експерименту від 03.12.2019 та долученого до нього відеозапису, згідно вказаного протоколу, від учасників слідчої дії, у тому числі ОСОБА_7 зауважень та доповнень не надходило.

Також, відповідно до копії витягу із Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області, здійснено запис за № 537 відповідно до якого 02.12.2019 року о 13630 год. ОСОБА_7 був доставлений до СВ ОСОБА_25 ..

Крім того, предметом перевірки та аналізу був наявний у матеріалах кримінального провадження висновок службового розслідування від 25.02.2020, погодженого начальником ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_26 , за підписом заступника начальника ГУНП в Тернопільській області - начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області, під час якого було отримано пояснення від старшого оперуповноваженого СКП Кременецького РВ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 , згідно якого встановлено, що факти щодо ймовірного порушення службової дисципліни та законності оперуповноваженим СКП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, із матеріалів також вбачається, що слідчим Територіального управління ДБР ОСОБА_9 вживались заходи щодо допиту інших свідків, зокрема, ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 про що вказано у відповідях на запити, проте їх місцезнаходження встановити не вдалось .

Отже, за наслідками повної та всебічно проведеної перевірки в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, органом досудового розслідування не встановлено даних, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 371 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000193 від 14.12.2023 року, на підставі яких слідчим було прийнято оскаржувану постанову, були предметом ретельного дослідження та перевірки слідчим суддею, аналіз яким викладено в ухвалі.

З урахуванням викладених вище обставин, cлідчим суддею скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 розглянуто з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також повно, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини справи, що в ухвалі належним чином мотивовано.

Порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, тому апеляційна скарга представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді