печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії у рамках кримінального провадження № 001808, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням в якому просить передати автомобіль марки «Volvo» модель «V50», 2006 р.в., номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , ключ від замка запалення, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу - володільцю ОСОБА_3 , громадянці України, уродженці с. Вовчухи Городоцького району Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на відповідальне зберігання, із позбавленням права на відчуження, розпорядження майном, до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, обґрунтовуючи вимоги визначені у клопотанні заявник посилається на положення ч. 4 ст. 173 КПК України.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користуванням майном, що якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у порядку встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно із положень ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається із змісту клопотання, заявник просить змінити спосіб виконання арешту майна.

Поряд з цим, положеннями кримінально процесуального законодавства не передбачено такої дії як зміни спосіб виконання арешту майна, а фактично вимоги клопотання зводяться до скасування арешту майна в частині користування транспортним засобом, а відтак заявник обрав не вірний спосіб захисту своїх прав.

Виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення клопотанні особі, що її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії у рамках кримінального провадження № 001808 - повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1