Вирок

Іменем України

Справа № 712/12584/24

Номер провадження 1-кп/712/836/24

СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРКАСИ

12 листопада 2024 м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нижнєвартовськ, Тюменської області, рф, громадянин України, українець, з вищою освітою, не одружений, малолітніх дітей на утримані не має, офіційно не працюючий, депутатом, учасником бойових дій, інвалідом, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не є, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , військовозобов`язаному, маючому військовий квиток серії НОМЕР_1 , який, відповідно до картки обстеження та медичного огляду № 143/3 від 22.07.2024 та довідки військово-лікарської комісії № 5016, визнаний придатним до військової служби, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 09.08.2024 повідомлено під розписку про необхідність з`явитися на 06 годину 00 хвилин 13.08.2024 до вказаного центру на відправку до команди НОМЕР_2 для подальшого проходження служби.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року, в подальшому продовженої Указом Президента України № 470/2024 з 23 липня 2024 року строком на 90 діб, ознайомленим із вимогами ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, не маючого підстав для відстрочки, діючи умисно, без поважних причин, з метою ухилення від призову за мобілізацією, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232- XII, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ та Указу Президента України «Про загальну Мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не прибув 13.08.2024 о 06 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_2 , для відправки до команди НОМЕР_2 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винність у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю суду пояснив, що факти викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Пояснив, що не зміг з`явитися по повістці 09.08.2024 о 06-00год. до ТЦК у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують його як особу. Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились в: ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене - ст. 336 КК України.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_4 про неможлитвість з`явитися до ТЦК у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, оскільки суду не було надано фактичних доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, у т.ч. його вік і стан здоров`я; обставини, що пом`якшують відповідальність; так званий спрощений порядок дослідження доказів і повне визнання обвинуваченими фактичних обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений обвинуваченим умисний нетяжкий злочин складає значну суспільну небезпечність, тому можливе звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створить в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації, що тривають понад 2 роки.

З урахуванням зазначеної мети покарання суд робить висновок, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що в умовах воєнного стану є не припустимим. Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді позбавлення волі мінімальною тривалістю, що визначена санкцією ст. 336 КК України, і без звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Вказаний висновок суду узгоджується зі сталою судовою практикою та позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15.11.2023 у справі № 641/1067/23.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374,377 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3( три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання та приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- копія військового квитка військовозобов`язаного ОСОБА_4 , серія НОМЕР_1 , копія довідки військово-лікарської комісії № 5016 (супровідний № 5913 від 22.07.2024) військовозобов`язаного ОСОБА_4 , копія розписки про отримання повістки на відправку від 09.08.2024 (повістка), копія заяви про ознайомлення із вимогами ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, копія обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_1 стосовно ОСОБА_4 , копія картки обстеження та медичного огляду № 143/3 від 22.07.2024 військовозобов`язаного ОСОБА_4 , що долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право подати клопотання про помилування.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому.

Головуючий: