ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3107/23 Номер провадження 11-кп/814/1433/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Шахтарська Вуглигорського району Сахалінської області, РФ, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, засудженого 03.11.2016 Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання з 13.08.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Вирок вступив в законну силу 06.12.2016,

відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що відповідно до наявних у матеріалах особової справи відомостей встановлено, що, засуджений за час відбуття покарання, незважаючи на наявність 19 заохочень, засуджений за особливо тяжкий злочин, вину визнавав частково, немає місця проживання у разі можливості застосування умовно-дострокового звільнення.

Крім того суд зазначив, що наявність заохочень та позитивна характеристика засудженого хоча і вказують на позитивні зміни у його поведінці, однак є недостатніми для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання повністю з Державної установи Полтавська виправна колонія (№64)» засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 81 КК України.

На обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вказує, що місцевим судом не в повній мірі взято до уваги, що за час перебування в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав, за час відбуття покарання в Державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)» ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи заохочувався 19 разів.

Зазначає, що за станом здоров`я працездатний, за період відбування покарання навчався в Полтавському навчальному центрі №64 при установі за професією «Слюсар-сантехнік» присвоєна кваліфікація «Слюсар-сантехнік третього розряду», на виробництві установи не працевлаштований через відсутність вільних робочих місць.

Відповідно до особової справи ОСОБА_7 , характеристики на останнього встановлено, що до виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань останній відноситься з розумною ініціативою, приймає безпосередню участь у їх виконанні.

Вказує, що за час відбування покарання характеризується позитивно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Зазначає, що в ході конфіденційної бесіди з засудженим, ОСОБА_7 повідомив, що на даний час згідно з вироком Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2016 свою провину у вчиненому злочині визнає повністю та розкаюється, призначене судом покарання вважає справедливим, після звільнення планує мешкати в релігійній організації.

Вказує, що виконавчі листи до установи не надходили, стягнення та судові витрати не проводились, згідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції засуджений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог вказаного закону та дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч. 2 ст. 81 КК України) та формальної (ч. 3 ст. 81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

Судом встановлено наявність формальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , що полягає у вимозі до засудженого відбути певну частину покарання.

Натомість, на думку колегії суддів, висновки суду про відсутність матеріальних підстав для звільнення ОСОБА_7 , не ґрунтується на матеріалах особової справи та об`єктивно ними не підтверджені.

Показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені у ч. 2 ст. 81 КК України критерії: сумлінна поведінка засудженого та його сумлінне ставлення до праці.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Відповідно до характеристики від 16.11.2023 засуджений ОСОБА_7 під час утримання в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» не допускав порушення вимог режиму утримання. Стягнень та заохочень не мав.

До ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» прибув 16.12.2016.

За час відбування покарання характеризується позитивно. Має 19 заохочень, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

За період відбування покарання навчався в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі за професією «Слюсар-сантехнік», присвоєна кваліфікація «Слюсар-сантехнік третього розряду».

На виробництві установи не працевлаштований через відсутність вільних робочих місць та стану здоров`я. До виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає безпосередню участь у їх виконанні.

Виконавчі листи до установи не надходили, стягнення та судові витрати не проводилися.

Вину у скоєному злочині ОСОБА_7 визнає.

Начальником відділення СВПР та психологом установи засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка довела своє виправлення.

Вбачається, що за весь час відбування покарання ОСОБА_7 отримав 19 заохочень (15.08.2017, 15.11.2017, 15.05.2018, 15.11.2018, 15.05.2019, 15.08.2019, 15.11.2019, 14.02.2020, 15.05.2020, 15.02.2021, 17.05.2021, 10.08.2021, 15.11.2021, 15.02.2022, 17.05.2022, 15.08.2022, 15.11.2022, 15.02.2023, 16.05.2023) за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку установи. Стягнень не має.

Таким чином вбачається, що поведінка засудженого ОСОБА_7 була сумлінною увесь час відбування покарання та його ставлення до праці сумнівів не викликає, оскільки він не працевлаштований з об`єктивних причин.

Більше того, в матеріалах справи мається довідка про те, що ОСОБА_7 був працевлаштований з квітня по листопад 2017 року та з березня по листопад 2018 року.

В судовому засіданні засуджений повідомив, що планує проживати у своєї знайомої по АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_7 .

На підставі ст. 81 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Київського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2016 року, на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 13 днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3