СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7406/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001056 відомості про яке внесено до ЄРДР 12.12.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого під час обшуку 30.05.2024 р. Вказує, що в ухвалі суду було надано дозвіл на вилучення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, а вилучені в ОСОБА_3 грошові кошти не мають жодного відношення до предмету злочину. Після вилучення вказаного майна ні слідчий, ані прокурор не звертався до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, що свідчить про наявність підстав для повернення такого майна.

У судове засідання, особа, що подала скаргу не з`явилася.

Слідчий СУ ГУНП в Київській області у судове засідання не з`явився.

За змістом ч. 3 ст. 306 КПК, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.

Вивчивши скаргу та клопотання про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 23.05.2024 р. слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 та де фактично проживає ОСОБА_3 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання та вилучення знарядь злочину.

У подальшому ОСОБА_3 звертався до слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого під час обшуку майна.

Разом із цим, постановою начальника відділу Київської обласної прокуратури від 15.07.2024 р. визначено підслідність кримінального провадження №0001056 відомості про яке внесено до ЄРДР 12.12.2023 р. за детективами Підрозділу детективів Територіального Бюро економічної безпеки у Київській області.

Чинним КПК України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування (ст. 303-308 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Як вбачається із скарги та доданих до неї матеріалів, 25.09.2024 р. ОСОБА_3 звертався до слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням про повернення тимчасово вилученого під час обшуку майна.

15.07.2024 р. постановою начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 визначено підслідність кримінального провадження №0001056 відомості про яке внесено до ЄРДР 12.12.2023 р. за детективами Підрозділу детективів Територіального Бюро економічної безпеки у Київській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Положеннями параграфу 1 глави 26 КПК України не врегульовано питання територіальної підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора.

Разом з цим, як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234 КПК України тощо).

Окрім того норми чинного КПК України визначають, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Тобто з аналізу положень КПК України вбачається, що скарги подані в порядку ст. 303 КПК України, підлягають розгляду місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.38 КПК України, органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи: а) органів національної поліції; б) органів безпеки; г)органів Державного бюро розслідувань; 2)підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3)підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України. Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: а)органів Національної поліції; б)органів безпеки; в)органів Бюро економічної безпеки України; г)органів Державного бюро розслідувань; ґ) Національного антикорупційного бюро України.

Наведене, з огляду на положення ч.6ст.9 КПК України, свідчить про те, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, слідчим суддею розглядаються саме в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З постанови прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 15.07.2024 р., долученої за клопотанням слідчого вбачається, що скаржник оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001056, досудове розслідування якого згідно постанови прокурора визначено та проводиться детективами Підрозділу детективів Територіального Бюро економічної безпеки у Київській області, тобто органом досудового розслідування, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та на яку поширюється територіальна юрисдикція Солом`янського районного суду м.Києва.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду у цьому суді.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути скаржнику, роз`яснивши право звернутись із вказаною скаргою до Солом`янського районного суду м.Києва.

Керуючись ст. ст. 304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001056 відомості про яке внесено до ЄРДР 12.12.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1