Справа № 149/1836/24
Провадження №1-кп/149/131/24
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

03.12.2024 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження № 0000116 від 11.03.2024 та № 0000265 від 12.06.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Качанівка Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території держави Україна відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено Указами Президента України, востаннє Указом Президента України 49/2024 від 05.02.2024 з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 строком на 90 діб, вчинив злочини проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин.

11.03.2024 близько 01:10 ОСОБА_4 перебував у м. Хмільник Вінницької області, неподалік магазину «Житниця», що по АДРЕСА_2 , та в цей час у нього виник протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на викрадення майна в умовах воєнного стану, а сааме: грошових коштів та алкогольної продукції із приміщення вищевказаного магазину.

Так, ОСОБА_4 близько 01:15 11.03.2023, реалізовуючи свій протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що поблизу відсутні особи, які б могли б перешкодити доведенню його протиправного умислу до кінця, та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи що посягає на чужу власність, на якому не має ніякого права, підійшов до камери відео нагляду, що знаходилася на стіні із тильної частини приміщення магазину «Житниця» та пошкодив її, після чого, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити доведенню злочину до кінця, підійшов до вхідних дверей даного закладу, і за допомогою металевої арматури довжиною біля 45 см. пошкодив навісний замок, як наслідок здійснив його злом, за допомогою якого закривалася металева решітка, перед входом до приміщення. Таким чином ОСОБА_4 незаконно проник до приміщення магазину «Житниця», який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , яка являється фізичною особою підприємцем.

Знаходячись безпосередньо у приміщенні магазину «Житниця», розташованого у АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , з метою завершення свого корисливого злочинного умислу та діючи з корисливим мотивом власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав грошові кошти в сумі 9 532 гривні, які знаходилися під прилавком каси у полімерному лотку, а також викрав дві жерстяні банки енергетичного слабоалкогольного напою торгової марки «Revо» сірого кольору ємністю 0,5 л., одну скляну пляшку слабоалкогольного напою торгової марки «SHAKE Tequila Sombrero» ємністю 0,33 л., чотири скляні пляшки коньяку торгової марки «Наполеон 3 зірки» ємністю 0,5 л. та дві полімерні пляшки пива торгової марки «Львівське 1715 світле» ємністю 1,18 л., які знаходилися на вітринах зали торгового закладу.

Після чого ОСОБА_4 із викраденим майном залишив приміщення магазину «Житниця», а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/5811-ТВ від 29.03.2024, ринкова вартість однієї жерстяної банки енергетичного слабоалкогольного напою торгової марки «Revо» сірого кольору ємністю 0,5 л., становить 47,83 гривень.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/5811-ТВ від 29.03.2024, ринкова вартість однієї скляної пляшки слабоалкогольного напою торгової марки «SHAKE Tequila Sombrero» ємністю 0,33 л., становить 33 гривні.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/5813-ТВ від 29.03.2024, ринкова вартість однієї скляної пляшки коньяку торгової марки «Наполеон 3 зірки» ємністю 0,5 л., становить 132,01 гривень.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/5813-ТВ від 29.03.2024, ринкова вартість однієї полімерної пляшки пива торгової марки «Львівське 1715 світле» ємністю 1,18 л., становить 46 гривень.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10 280,70 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім того, 19.12.2023 близько 04:30 ОСОБА_4 перебував неподалік приміщення кафе-бару «Гурман», яке розташоване на території торгівельного комплексу, за адресою: АДРЕСА_3 , та в цей час у нього виник протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна в умовах воєнного стану, а саме: грошових коштів та товарів із приміщення вищевказаного закладу.

Так, ОСОБА_4 близько 04:38 19.12.2023, реалізовуючи свій протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що поблизу відсутні особи, які б могли б перешкодити доведенню його протиправного умислу до кінця, та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи що посягає на чужу власність, на якому не має ніякого права, підійшов до вхідних дверей даного закладу, і шляхом ривку пошкодив їх, як наслідок здійснив їх злам. Таким чином ОСОБА_4 незаконно проник до приміщення кафе-бару «Гурман», який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , який являється фізичною особою підприємцем.

Знаходячись безпосередньо у приміщенні кафе-бару «Гурман», розташованого у АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , з метою завершення свого корисливого злочинного умислу та діючи з корисливим мотивом власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав грошові кошти в сумі 5 352 гривні, які знаходилися у касовому апараті під прилавком.

Після чого ОСОБА_4 із викраденим майном залишив приміщення кафе-бару «Гурман», а викраденими грошовими коштами в сумі 5 352 гривень розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5 352 гривні.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

Також 04.03.2024 близько 03:30 ОСОБА_4 перебував неподалік приміщення кафе-бару «Гурман», яке розташоване на території торгівельного комплексу, за адресою: АДРЕСА_3 , та в цей час у нього виник протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на викрадення майна в умовах воєнного стану, а саме: грошових коштів та товарів із приміщення вищевказаного закладу.

Так, ОСОБА_4 близько 03:45 04.03.2024, реалізовуючи свій протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що поблизу відсутні особи, які б могли б перешкодити доведенню його протиправного умислу до кінця, та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи що посягає на чужу власність, на якому не має ніякого права, підійшов до вхідних дверей даного закладу, і за допомогою металевого предмету пошкодив замикаючі пристрої, як наслідок здійснив їх злом. Таким чином ОСОБА_4 незаконно проник до приміщення кафе-бару «Гурман», який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , який являється фізичною особою підприємцем.

Знаходячись безпосередньо у приміщенні кафе-бару «Гурман», розташованого у АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , з метою завершення свого корисливого злочинного умислу та діючи з корисливим мотивом власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно повторно, викрав грошові кошти в сумі 5 100 гривні, які знаходилися у касовому апараті під прилавком.

Після чого ОСОБА_4 із викраденим майном залишив приміщення кафе-бару «Гурман», а викраденими грошовими коштами в сумі 5 100 гривень розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5 100 гривні.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

29.11.2024 між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_9 на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно умов угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, сторони дійшли згоди щодо виду та строку покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 , а саме з урахуванням вимог ст. 69, ст. 100 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості.

Потерпілі не заперечували щодо затвердження Угоди про визнання винуватості

Судом було роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ст. 473 КПК України.

Сторони кримінального провадження наполягали на затвердженні угоди про визнання винуватості, вказуючи на добровільність укладення угоди з їх сторін.

Вирішуючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією)

Відповідно до абз. 2 частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженніщодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185 КК України, у відповідності до положень статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченим, не заперечували щодо її затвердження.

Судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам КК України та КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, запевнив, що спроможний реально виконати умови угоди, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, злочини вчинив неповнолітнім, характеризується за місцем проживання посередньо та за місцем навчання негативно; на обліку у лікаря нарколог не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочинів неповнолітнім, відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Суд вважає, що покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, наявні пом`якшуючі покарання обставини, воно є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а обвинувачений у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, потерпілі надали письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні, отож укладена між сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника, угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

З обвинуваченого слід стягнути на користь держави понесені процесуальні витрати.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 472, 473, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29.11.2024 між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_9 та законного представника ОСОБА_6 , у кримінальних провадженнх № 0000116 від 11.03.2024 та № 0000265 від 12.06.2024

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання з урахуванням ст. 69 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені процесуальні витрати в сумі 5300,96 грн.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді від 13.03.2024 та 14.03.2024 скасувати.

Речові докази: USB гарнітуру (навушник) чорного кольору з надписом BASIC, чотири скляні пляшки коньяку NAPOLEON, ємністю 0,5 л кожна, кросівки чорно-сірого кольору з написом SPLY-350, грошові кошти в сумі 1076 грн та один кросівок чорно-зеленого кольору марки Адідас, шматок арматури довжиною 45 см; куртку трап`яну коричневого кольору на якій наявна бирка "Abel"; рукавиці чорного та червоного кольорів на яких наявні надписи латинськими літерами "Size: 10"; шарф синього кольору - повернути власникам

Строк покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_10