Справа № 462/255/24
провадження 1-кс/462/1603/24
У Х В А Л А

09 вересня 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м. ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000012 від 10.01.2024 року,

встановив:

ОСОБА_3 поштовим зв?язком звернувся до суду зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, яка надійшла 04.09.2024 року, на постанову дізнавача СД Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000012 від 10.01.2024 року. У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята передчасно, оскільки дізнавач в повному обсязі не з?ясувала усі зазначені заявником обставини, не вжила всіх необхідних заходів для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов?язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Однак, ОСОБА_3 не з`явився для розгляду скарги у судове засідання, яке було призначене на 09.09.2024 року, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги, при цьому представник скаржника- адвокат ОСОБА_5 подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу без його участі.

ДізнавачСД відділу поліції №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0000012, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При розгляді скарги встановлено, що СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області (дізнавач ОСОБА_4 ) здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 10.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за фактом того, що о 12.30 год. 09.01.2024 року до ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 по факту можливого підроблення невідомою особою актів виконаних робіт та накладних на транспортний засіб, який був учасником ДТП.

Постановою дізнавача СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.06.2024 року дане кримінальне провадження закрито у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Зобов?язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.Перевірка обставин події, викладених в заяві про кримінальне правопорушення, здійснюється слідчим, дізнавачем за допомогою процесуальних дій, у порядок і спосіб, передбачених розділом ІІІ КПК України.

Згідно ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як зазначено у ст.92 КПК України, обов?язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК).

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв?язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об?єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином, дізнавач під час досудового розслідування обмежилася лише допитом вказаних осіб, проте не розширила шляхом проведення слідчих (розшукових) дій коло осіб, котрим можуть бути відомі обставин, що підлягають доказуванню і мають значення для даного кримінального провадження, не зібрала і не оцінила додаткових письмових доказів.

Крім того, дізнавач в оскаржуваній постанові лише наводить зміст цих показань, не давши їм жодної оцінки.

Виклад обставин у постанові зводиться до констатації наявності певних доказів, після чого дізнавач без будь якого аналізу і обґрунтування формально робить висновок про те, що в ході досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення. Такий її висновок фактично ґрунтується лише на змісті рішення Залізничного районного суду м.Львова від 01.12.2023 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду.

Також, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження прокурор Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 02.02.2024 року надав письмові вказівки, в яких зобов`язав дізнавача провести ряд слідчих дій, зокрема, допитати як свідка ОСОБА_9 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які вказані у заяві ОСОБА_3 .

Проте дізнавач ОСОБА_4 , яка проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012, письмові вказівки прокурора не виконала, що не відповідає вимогам ч.3 ст.40-1 КПК України, якою передбачено, що дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

Корінець повістки про виклик ОСОБА_9 , який міститься в матеріалах кримінального провадження, не може слугувати доказом належного його повідомлення про виклик до дізнавача для проведення слідчої дії.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що дізнавач дійшла до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, нею не могли бути об?єктивно встановлені дійсні обставини події.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення дізнавачем досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000012, а саме, нею не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження дізнавачем не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то її постанова від 25.06.2024 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000012 від 10.01.2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Витребувані матеріали кримінального провадження №0000012 направити в СД ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_10