Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ Справа № 528/192/22
Провадження №1-кп/528/65/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000395, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.05.2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206-2, ч.1 ст.263 КК України, прокурору,-

встановив:

27.12.2023 року з Полтавського апеляційного суду до Гребінківського районного суду Полтавської області для проведення нового розгляду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000395, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.05.2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.206-2, ч. 1 ст.263 КК України.

З дотриманням положення ч. 3 ст. 35 КПК України та Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказаний обвинувальний акт 10.01.2024 року передано для розгляду головуючому судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 .

В порядку ст. 314 КПК України ухвалою судді від 15.01.2024 року призначено підготовче судове засідання.

05.03.2024 року захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_6 , було подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання.

Під час підготовчого судового засідання 21.10.2024 року, при вирішенні питання про можливість призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , підтримав подане клопотання про повернення обвинувального акту.

Захисник зазначив, що направлення обвинувального акта до суду у цьому кримінальному провадженні поза строком досудового розслідування є прямим порушенням не тільки прав підзахисного ОСОБА_5 , але і процедури складення обвинувального акту. Також, захисник посилається на невідповідність обвинувального акту вимогам процесуального закону, оскільки не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

З підстав викладених у клопотанні та озвучених захисником у судовому засіданні, захисник вважає, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадження було закінчено 01.10.2021 року. Процесуальна дія - направлення прокурором обвинувального акту до суду по кримінальному провадженню, здійснена поза межами процесуальних строків досудового розслідування, а тому є грубим порушенням вимог Закону, а саме ст. 2, 28, 42, 110, 219, 283, 294, 337 КПК України.

Крім того, захисник посилається на те, що складання та направлення обвинувального акту, щодо висунення обвинувачення ОСОБА_5 по кримінальному провадженню позбавляє суд можливості призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Також посилається на те, що згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206-2, ч.1 ст.263 КК України. Проте, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про об`єднання кримінальних проваджень № 0000395 за ч. 3 ст. 206-2 КК України та № 0000396 за ч. 1 ст. 263 КК України. Зазначає, що відсутність процесуального рішення про об`єднання проваджень унеможливлює розуміння обсягу обвинувачення, що впливає на належний захист.

На підставі викладеного просить суд клопотання задовольнити та повернути обвинувальний акт прокурору.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду, заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що відсутні законом підстави для повернення обвинувального акту, оскільки він відповідає вимогам КПК.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 підтримав думку прокурора, просив відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали, що стосуються клопотання, суд прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Аналіз положень ст. 314, 315 КПК України дає можливість суду зробити висновок, що основним завданням підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні є вирішення організаційно-розпорядчих питань, які пов`язані виключно з підготовкою справи до розгляду по суті з тією метою, щоб судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювався ефективно, оперативно та у відповідності до завдань кримінального провадження, що визначені у ст. 2 КПК України. Тобто, під час підготовчого судового засідання за винятком окремих випадків (надходження угоди у кримінальному провадженні або наявність чітко визначених підстав для закриття кримінального провадження) суд не має права досліджувати докази та на основі них встановлювати, підтверджувати чи спростовувати у будь-який спосіб обставини та факти, що викладені в обвинувальному акті, стосуються суті обвинувачення чи в будь-якій інший спосіб занурюватися у питання, які стосуються розгляду обвинувачення по суті.

Оцінка фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доказів та правової кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, здійснюються та вирішуються виключно на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судом рішенням.

Отже, під час підготовчого судового засідання суд у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства має зосереджуватися саме на вирішенні організаційно-розпорядчих питань, які стосуються створення, забезпечення всіх належних умов для проведення ефективного, оперативного, своєчасного та справедливого судового розгляду обвинувачення по суті у відповідності до завдань кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

У ст. 291 КПК України встановлюються вимоги щодо обвинувального акту. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 зазначається, що під час підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт на доопрацювання прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291, 292 КПК України: зокрема, якщо у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що одним з організаційно-розпорядчих питань, що вирішуються судом під час підготовчого судового засідання при визначені можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, є питання відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства. При цьому оскільки вимоги до обвинувального акту встановлюються лише положеннями ст. 291, 292 КПК України, то суд під час підготовчого судового засідання здійснює перевірку обвинувального акту на предмет відповідності тільки цим статтям.

Суд також звертає увагу на ті обставини, що підстави для повернення обвинувального акту не можуть тлумачитися та застосовуватися з надмірним формалізмом, оскільки останній може призвести не тільки до безпідставного повернення обвинувального акту, але і до затягування кримінального провадження, що також є неприпустимим для прав та інтересів обвинуваченого.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акту як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акту вимогам КПК України. Така правова позиція також міститься у Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 520/8135/15-к.

Суд, дослідивши обвинувальний акт, дійшов висновку про наявність підстав для його повернення прокурору з огляду на таке.

25.01.2021 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 0000034 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 191 КК України. Досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Полтавській області.

02.04.2021 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 000240 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 206-2 КК України.

02.04.2021 у кримінальному провадженні №000240 постановою заступника начальника ГУНП в Полтавській області призначено групу слідчих слідчого управління ГУНП в Полтавській області (орган досудового розслідування) та постановою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури визначено групу прокурів Полтавської обласної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

02.04.2021 у кримінальному провадженні № 0000034 від 25.01.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 206-2 КК України. З цього дня розпочався перебіг строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034.

03.04.2021 постановою прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування матеріали досудових розслідувань № 0000034 та № 000240 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно № 0000034.

07.04.2021 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 000264 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.

09.04.2021 постановою прокурора про об`єднання матеріалів досудового розслідування матеріали досудових розслідувань № 0000034 від 25.01.2021 року та № 000264 від 07.04.2021 року об`єднані в одне провадження, якому присвоєно № 0000034.

12.04.2021 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000034 від 25.01.2021 року повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

19.05.2021 постановою прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000034 від 25.01.2021 були виділені щодо ОСОБА_5 кримінальні провадження № 0000395 за ч. 3 ст. 206-2 КК України та № 0000396 за ч. 1 ст. 263 КК України.

19.05.2021 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

19.05.2021 постановою слідчого про зупинення досудового розслідування досудове розслідування № 0000395 зупинене в зв`язку з розшуком ОСОБА_5 .

16.09.2021 постановою заступника генерального прокурора ОСОБА_9 про доручення здійснення досудового розслідування № 0000395 від 19.05.2021 року слідчому підрозділу вищого рівня доручено здійснення досудового розслідування № 0000395 від 19.05.2021 року Головному слідчому управлінню НП України.

16.09.2021 постановою заступника генерального прокурора ОСОБА_9 про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000395 від 19.05.2021 визначено групу прокурорів з складу прокурорів Офісу генерального прокурора.

17.09.2021 постановою першого заступника начальника ГСУ НП України ОСОБА_10 про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000395 визначено групу слідчих з складу слідчих ГСУ НП України та визначено місцем здійснення досудового розслідування Печерський район м. Києва.

17.09.2021 ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.04.2021 щодо дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.

17.09.2021 постановою старшого слідчого ГСУ НП України ОСОБА_11 про відновлення досудового розслідування досудове розслідування № 0000395 від 19.05.2021 відновлено.

17.09.2021 слідчий ГСУ НП України ОСОБА_11 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.09.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 (справа № 757/50038/21-к) в клопотанні слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

21.10.2021 слідчий ГСУ НП України ОСОБА_11 звернувся до Печерського районного суду з клопотанням про продовження строку досудового розслідування № 0000395 від 19.05.2021 року.

26.10.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 (справа № 757/ 56176/21-к) про продовження строку досудового розслідування № 0000395 строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців до 28.02.2022.

27.01.2022 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування № 0000395.

09.02.2022 Гребінківський районний суд Полтавської області отримав обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000395 від 19.05.2021 відносно обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

07.07.2022 ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000395 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2 ч. 3, 263 ч. 1 КК України направлено до Полтавського апеляційного суду для визначення підсудності.

20.07.2022 ухвалою Апеляційного суду Полтавської області підсудність кримінального провадження №0000395 від 19.05.2021 визначено за Гребінківським районним судом Полтавської області.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно вимог ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Статтею 115 КПК України передбачено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Частинами 5, 7 статті 217 КПК України передбачено, що рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором. Днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Судом встановлено, що письмове повідомлення про підозру в межах кримінального провадження № 0000034 від 25.01.2021 вручене ОСОБА_8 02.04.2021. Відповідно, відлік строку досудового розслідування в порядку вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України починається саме з 02.04.2021. Виділення з кримінального провадження № 0000034 від 25.01.2021 кримінального провадження № 0000395 від 19.05.2021 за ч. 3 ст. 206-2 КК України та № 0000396 за ч. 1 ст. 263 КК України не впливає на початок перебігу строку досудового розслідування. Відповідно, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000395 від 19.05.2021 також починається з 02.04.2021.

Також, судом встановлено, що з 02.04.2021 до 19.05.2021, коли кримінальне провадження №0000395 від 19.05.2021 було зупинене на підставі постанови прокурора, загальних строків досудового розслідування минуло 1 (один) місяць та 17 (сімнадцять) днів. Таким чином, на момент зупинення досудового провадження № 0000395 від 19.05.2021 залишалось 14 (чотирнадцять) днів в межах строку встановленого вимогами ст. 219 КПК України. Відлік строку досудового розслідування розпочався знову в зв`язку з відновленням досудового розслідування згідно постанови слідчого від 17.09.2021. Відповідно, з 17.09.2021 залишалось 14 (чотирнадцять) днів з двох місяців досудового розслідування, встановлених ст. 219 КПК України. Процесуальне рішення про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000395 від 19.05.2021 до 3 (трьох) місяців в порядку вимог п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України прокурором не приймалось.

У зв`язку із цим, суд дійшов висновку про те, що останнім днем досудового розслідування є 01.10.2021.

Відповідно, саме до цієї дати сторона обвинувачення мала право на прийняття процесуальних рішень та на вчинення процесуальних дій.

Разом із цим, процесуальні строки поділяються на строки реалізації права та строки виконання обов`язку. Їх недотримання спричиняє різні правові наслідки. Закінчення строків реалізації права призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатися. Натомість закінчення строку виконання обов`язку не спричиняє його припинення. Обов`язкова дія повинна бути виконана і після закінчення строку, крім випадків, коли виконання обов`язку призведе до порушення процесуальних прав учасників провадження (до прикладу, постанови ККС ВС від 08 квітня 2020 року у справі №263/15845/2019, від 27 жовтня 2021 року у справі №712/2374/18).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених статтею 7 КПК України.

Відповідно до частини другої ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, самостійно складати обвинувальний акт, звертатися до суду з обвинувальним актом.

Згідно з частиною четвертою статті 190 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 290 КПК України досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Дії слідчого і прокурора, передбачені вимогами ч. 1 ст. 291 та ст. 293 КПК (складення обвинувального акта, його затвердження, вручення стороні захисту та направлення до суду), є формою завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні і не є підставою для зупинення процесуальних строків після ознайомлення сторонами з матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згаданими нормами визначено, що прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні саме у межах строку досудового розслідування. Окрім цього, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості передання обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування.

Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбаченого статтею 7, частиною першою статті 21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, Велика палата ЄСПЛ у пункті 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим не доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у пункті 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення пункту 1 статті 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Як зазначено, 17.09.2021 року досудове розслідування № 0000395 відновлено. Відповідно, матеріали кримінального провадження № 0000395, яке виділене з кримінального провадження № 0000034 від 25.01.2021 в необхідному обсязі були передані та знаходились в розпорядженні ГСУ НП України та Офісу генерального прокурора.

Проте, стороною обвинувачення не враховано, що зазначені виділені матеріали (№ 0000395) не містили постанови прокурора в кримінальному проваджені № 0000034 від 25.01.2021 про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців та постанови прокурора про об`єднання кримінальних проваджень № 0000395 та № 0000396. Таким чином, постанова прокурора від 19.05.2021 року про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців, яка прийнята в кримінальному провадження № 0000034 від 25.01.2021 не стосується кримінального провадження № 0000395, оскільки не була виділена до матеріалів кримінального провадження № 0000395. Враховуючи те, що з моменту відновлення кримінального провадження 17.09.2021 року до закінчення строків досудового розслідування залишалось 14 днів, то у сторони обвинувачення було достатньо часу для з`ясування зазначеного та прийняття рішення про продовження строку в порядку п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України або скерування клопотання про продовження строку досудового розслідування в порядку вимог п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України. Проте, зазначене стороною обвинувачення не виконано. В реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості про прийняття зазначених рішень відсутні.

Разом з цим, враховуючи, що останнім днем досудового розслідування є 01.10.2021 року, сторона обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000395 від 19.05.2021 склала та направила до слідчого судді клопотання про продовження строку досудового розслідування 21.10.2021. Тобто, поза межами строку досудового розслідування. Таким чином, ухвала слідчого судді від 26.10.2021 є незаконною та не приймається до уваги судом, оскільки прийнята поза межами строку досудового розслідування та на підставі клопотання, яке скеровано до слідчого судді поза межами строку досудового розслідування.

Також, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000395 від 19.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2 та ч. 1 ст. 263 КК України, був складений слідчим та затверджений прокурором 31.01.2022, а отриманий Гребінківським районним судом Полтавської області 08.02.2022. Таким чином, обвинувальний акт направлено до суду поза межами строку, визначеного статтею 219 Кримінальним процесуальним кодексом України.

Оскільки обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким «завершується» досудове розслідування, згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, а відповідно до ст. 219 КПК України досудове розслідування «закінчується» в день звернення до суду з обвинувальним актом, то складання (прийняття процесуального рішення) та скерування (вчинення процесуальної дії) до суду обвинувального акту відбулось поза межами строку досудового розслідування, тобто всупереч кримінального процесуального закону України.

Направлення прокурором обвинувального акту після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі, у тому числі, зі зверненням до суду з обвинувальним актом (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено та вручене, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Тобто, строк досудового розслідування закінчується саме зверненням до суду з обвинувальним актом. І таке звернення має бути вчинено в рамках строку досудового розслідування.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Таким чином, оскільки обвинувальний акт ОСОБА_5 був вручений із порушенням вищезазначених вимог процесуального закону та не направлений до суду в межах строку досудового розслідування, він не набув статусу обвинуваченого, з огляду на те, що статус обвинуваченого в даному випадку був би «плодом отруєного дерева» в розумінні практики та позицій Європейського суду з прав людини (Яременко проти України, заява № 66338/09, п. 66., ECHR 2015 та Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), заява № 22978/05, п. 168, ECHR 2010).

Посилання прокурора на те, що строк досудового розслідування був продовжений в кримінальному провадженні № 0000034 від 25.01.2021 судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

Так, чинним кримінальним процесуальним законодавством України досить чітко визначено порядок об`єднання та виділення матеріалів досудового розслідування. Згідно ст. 217 КПК України визначено підстави та приводи для об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування.

У виділене кримінальне провадження № 0000395 від 19.05.2021 (де особі було пред`явлено обвинувальний акт), не виділено постанову прокурора від 19.05.2021 про продовження до 3-х місяців строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000034. Тобто, зазначена постанова не стосується матеріалів кримінального провадження № 0000395 від 19.05.2021.

Тобто, вбачається про неналежне виділення прокурором у кримінальне провадження № 0000395 від 19.05.2021 матеріалів із кримінального провадження № 0000034, необхідних процесуальних документів, а саме постанови про продовження строків досудового розслідування та постанови про об`єднання кримінальних проваджень № 0000395 від 19.05.2021 та № 0000396 від 19.05.2021. Відповідно, при виділенні матеріалів кримінального провадження у матеріалах досудового розслідування № 0000395 відсутні будь-які процесуальні рішення про зазначене. Наявності таких відомостей в електронній базі через технічну специфіку ЄРДР не може доводити протилежного, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру. Тобто, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Матеріалами досудового розслідування є виключно матеріали, які перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування (ст. 290 КПК). Процесуальні рішення сторони обвинувачення є матеріалами досудового розслідування. Відповідно, зазначені процесуальні рішення мали бути в розпорядженні сторони обвинувачення на момент відкриття матеріалів стороні захисту в порядку вимог ст. 290 КПК України. Разом з цим, зазначені вище процесуальні рішення в матеріалах досудового розслідування відсутні та відповідно стороні захисту не відкривались. Відповідно з урахуванням вимог ч. 12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Таким чином, посилання прокурора на те, що строк досудового розслідування був продовжений в кримінальному провадженні № 0000034 від 25.01.2021 та зазначена постанова має відношення до кримінального провадження № 0000395 від 19.05.2021 є безпідставним та необґрунтованим. Порушення сторони обвинувачення та невиконання вимог процесуального закону не можуть нести негативних наслідків для сторони захисту.

Крім того, ст. 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту при їх розгляді судом, наряду з іншим, повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а положення ст.ст.110,283 КПК України передбачають, що всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положеньст.109 КПК України- реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Отже, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен представляти собою повний опис усіх без виключень процесуальних дій і прийнятих процесуальних рішень під час досудового розслідування та містити у собі довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Однак, як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців та відомості про об`єднання кримінального провадження № 0000395 від 19.05.2021 та № 0000396 від 19.05.2021.

Зазначене підтверджує, що станом на момент складання обвинувального акту та реєстру зазначені відомості у сторони кримінального провадження були відсутні.

Враховуючи, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить прийняття процесуальних рішень про об`єднання кримінальних проваджень № 0000395 з № 0000396 від 19.05.2021, то відсутні підстави для висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду від 26.10.2021 (справа № 757/ 56176/21-к) про продовження строку досудового розслідування № 0000395 строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців до 28.02.2022 має відношення до кримінального провадження № 0000396 від 19.05.2021.

Відповідно, обсяг обвинувачення за ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст.263 КК України не відповідає прийнятим стороною обвинувачення процесуальним рішенням, що впливає на інтереси сторони захисту.

На думку суду, зазначені порушення не можуть бути усунуті у ході судового розгляду, порушує право обвинуваченого на захист, а також може привести у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення по справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення порушень.

Керуючись ст. ст. 291,314-317, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000395, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.05.2021 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206-2, ч.1 ст.263 КК України повернути прокурору.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію даної ухвали негайно після проголошення вручити сторонам по справі та прокурору.

Повний текст ухвали буде складено 24.10.2024 о 15 год. 30 хв., однак в зв`язку з неявкою учасників кримінального провадження судом не оголошувався.

Cуддя ОСОБА_1