Справа № 563/705/22
Провадження № 1-в/610/183/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно

ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Первомайськ Миколаївської області, зареєстрований і проживав до затримання в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засудженого 11.08.2022 Корецьким районним судом Рівненської області за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України (вирок Корецького районного суду Рівненської області від 26.05.2022 із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України (вирок Корецького районного суду Рівненської області від 21.12.2021)) до 5-ти років 2-х місяців позбавлення волі,

початок строку: 18.05.2022, кінець строку: 18.07.2027,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання щодо приведення вироків Корецького районного суду Рівненської області від 21.12.2021, 26.05.2022 та 11.08.2022 стосовно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Корецького районного суду Рівненської області від 21.12.2021 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за кримінальні правопорушення, вчинені 13.07.2021 (І епізод), яким було завдано шкоду на суму 3 292,38 грн та 23.07.2021 (ІІ епізод), яким було завдано шкоду на суму 1 063,32 грн, що за ІІ епізодом складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення. За вироком Корецького районного суду Рівненської області від 26.05.2022 ОСОБА_3 14.03.2022 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, якими завдано шкоду на суму 182,18 грн (І епізод) та 1 277,75 грн (ІІ епізод), що також складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення. За вироком Корецького районного суду Рівненської області від 11.08.2022 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які останній вчинив 18.05.2022 та якими завдано шкоду на 2 500 грн (І епізод), а також 386,82 грн (ІІ епізод) та 2 489, 70 грн (ІІІ епізод) відповідно, що за ІІ епізодом складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення.

Вищенаведене стало підставою для звернення ДУ "ПВК (№ 17)" до суду з цим поданням.

Представник ДУ "ПВК (№ 17)" в судове засідання не прибув, матеріали справи містять заяву про розгляд подання за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_4 подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення подання ДУ "ПВК (№ 17)" не заперечував, просив розглядати за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не доставлений, подав заяву про розгляд подання за його відсутності, від проведення судового в режимі відеоконференції відмовився.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подання та долучені до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Корецького районного суду Рівненської області від 21.12.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України із врахуванням вироку Корецького районного суду від 14.09.2021, остаточну міру покарання обрано шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим три роки позбавлення волі, зарахувавши в строк призначеного покарання, не відбуте покарання за вироком Корецького районного суду від 14.09.2021 року, а саме один місяць арешту.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування основного покарання звільнено з іспитовим строком на один рік, з покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 21.01.2022.

Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 3 292,38 грн (І епізод від 13.07.2021) та 1 063,32 грн (ІІ епізод від 23.07.2021).

Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 26.05.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 162 КК України обмеження волі строком в 1 рік; за ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Корецького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року, призначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Вирок набрав законної сили 28.06.2022.

Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 182,18 грн (І епізод від 14.03.2022) та 1 277,75 (ІІ епізод від 14.03.2022).

Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 11.08.2022 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років два місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України із врахуванням вироку Корецького районного суду від 26 травня 2022 року, остаточну міру покарання обрано шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим п`ять років два місяці позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 13.09.2022. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 2 500 грн (І епізод від 18.05.2022), 386,82 грн (ІІ епізод від 18.05.2022) та 2 489,70 грн (ІІІ епізод від 18.05.2022).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон № 3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 21.12.2021 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 13.07.2021 та 23.07.2021. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 3 292,38 грн 1 063,32 грн відповідно до кожного епізоду.

Вироком від 26.05.2022 ОСОБА_3 засуджено, зокрема, за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, вчинені 14.03.2022. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 182,18 грн та 1 277,75 грн відповідно до кожного епізоду.

За вироком від 11.08.2022 ОСОБА_3 засуджено за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, вчинені 18.05.2022. Сума завданої матеріальної шкоди становить 2 500 грн, 386,82 грн та 2 489,70 грн відповідно до кожного епізоду.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 у 2021 році кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 270 грн (1 135?2=2 270).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 240,5 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 у 2022 році кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 481 грн (1 240,50?2=2 481).

Як убачається з подання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 21.12.2021 діями ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 3 292,38 грн (І епізод від 13.07.2021), 1 063 грн (ІІ епізод від 23.07.2021), за вироком від 26.05.2022 в розмірі 182,18 грн (І епізод від 14.03.2022) та 1 277 грн (ІІ епізод від 14.03.2022), за вироком від 11.08.2022 2 500 грн (І епізод від 18.05.2022), 386,82 грн (ІІ епізод від 18.05.2022) та 2 489,70 грн (ІІІ епізод від 18.05.2022).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого 23.07.2021, 14.03.2022 та 18.05.2022 (ІІ епізод) ОСОБА_3 майна становила 1 063 грн, 182,18 грн, 1 277 грн та 386,82 грн відповідно, тобто сума завданої шкоди була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме: у 2021 році 2 270 грн, у 2022 році 2 481 грн, то суд вважає, що вчинені обвинуваченим 23.07.2021, 14.03.2022 та 18.05.2022 (ІІ епізод) діяння не підпадають під кримінально карані, передбачені Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Разом із тим, за вироком суду від 21.12.2021 вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна, становила 3 292,38 грн (епізод від 13.07.2021), за вироком суду від 11.08.2022 вартість таємно викраденого ОСОБА_3 майна, становила 2 500 грн (І епізод від 18.05.2022) та 2 489,70 грн (ІІІ епізод від 18.05.2022), тобто зазначені суми перевищують розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (станом на 01 січня 2021 року 2 270 грн та станом на 01 січня 2022 року 2 481 грн), відтак за вчинення вказаних правопорушень настає кримінальна відповідальність.

Таким чином, вирок Корецького районного суду Рівненської області від 21.12.2021 в частині призначення покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України (епізод від 13.07.2021) та вирок Корецького районного суду Рівненської області від 11.08.2022 в частині призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України (І та ІІІ епізоди від 18.05.2022) слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч. 5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, стосовно засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Корецького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 23 липня 2021 року, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2021 року в частині призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 13 липня 2021 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, а також в частині застосування остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України залишити без змін.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Корецького районного суду Рівненської області від 26 травня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 26 травня 2022 року в частині призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України залишити без змін.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Корецького районного суду Рівненської області від 26 травня 2022 року із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до остаточного покарання за сукупністю вироків до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Корецького районного суду Рівненської області від 11 серпня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України за ІІ епізодом від 18 травня 2022 року, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 11 серпня 2022 року в частині призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України за І та ІІІ епізодами від 18 травня 2022 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, а також в частині застосування остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначених покарань підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1