Справа № 445/2294/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1356/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_9 (у режимі відеоконференції)

підозрюваної ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

встановила:

вищевказаною ухвалою клопотання слідчого СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000445 від 14.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 діб, тобто до 28.11.2024 включно.

Покладено на підозрювану підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не спілкуватись із свідками по даному кримінальному провадженню, без дозволу слідчого судді, суду, прокурора та/або слідчого.

Строк дії ухвали до 28.11.2024 включно.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 30.09.2024 про часткове задоволення клопотання слідчого СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 .

Постановити нову ухвалу, якою задоволити дане клопотання та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Підлисся Золочівського району Львівської області, зареєстрованої в АДРЕСА_2 , проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, але не більше строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Визначити підозрюваній ОСОБА_7 заставу в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- з`являтися за викликом до суду, слідчого судді, прокурора та/або слідчого за першою вимогою;

- не відлучатися за межі постійного місця проживання, за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не спілкуватись із свідками по даному кримінальному провадженню, без дозволу слідчого судді, суду, прокурора та/або слідчого.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що ухвалу слідчого судді не законна та не обґрунтована у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судового рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України), а саме тому що слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки (п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України).

Зазначає, що досудовим розслідування встановлено ризики, передбачені пп. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_7 .

Звертає увагу на те, що є всі підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у клопотанні та не є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а тому доцільно обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, враховуючи суспільну небезпеку, яку несе кримінально-протиправна поведінка підозрюваної, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у повній мірі відповідає інтересам суспільства, які полягають запобіганню вчинення повторних злочинів та притягнення винуватої особи до передбаченої законом відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання вимог апеляційної скарги, думку підозрюваної та її захисника, які заперечили апеляційну скаргу та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000445 від 14.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

29.09.2024 ОСОБА_7 затримана у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

29.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено обставини недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали колегією суддів встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та з врахуванням сімейного стану підозрюваної на утриманні якої перебуває малолітня дитина, міцності соціальних зв`язків, інших даних про її особу, зокрема того, що ОСОБА_7 раніше не судима, дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останню певних процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України дійшов правильного висновку про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, який буде необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання нею своїх процесуальних обов`язків, та обґрунтовано визначив таким запобіжним заходом домашній арешт.

На думку колегії суддів, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушення не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно підозрюваної найбільш суворого запобіжного заходу, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваної та її поведінка після вчиненого кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Прокурором не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та необхідності застосування більш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваній найсуворішого запобіжного заходу, а саме у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді