Справа № 297/3965/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20 вересня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000678 від 19 вересня 2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, одруженого, раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 18 вересня 2024 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись в громадському місці, біля продуктового магазину який розташований будинку за адресою АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_11 безпричинно, з хуліганських спонукань, тримаючи в руках заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмети у вигляді палки, погрожуючи ним, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, з метою пошкодження майна та спричинення тілесних ушкоджень особам, які перебували на подвір`ї вищевказаного будинку, неодноразово, цілячись в них, кидав скляні пляшки, каміння та цеглу.

Вказані дії ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , супроводжували нецензурною лайкою та закликами до всіх співучасників злочину продовжувати спільну злочинну діяльність. Крім цього, такі були тривалими у часі, а саме близько 20 хвилин та були припинені втручанням додаткових працівників поліції та допоміжних сил які прибули на місце події.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 була нанесена шкода будинку АДРЕСА_2 який належить ОСОБА_11 та чотирьом автомобілям, які були припарковані в дворогосподарстві даного будинку.

За вказаних обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, вчинене із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

19 вересня 2024 року, слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 18.09.2024 року; протоколом огляду місця події від 18.09.2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 18.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 18.09.2024 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідка, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваного ОСОБА_5

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

2.Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення тяжкого злочину, до якої може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі до 7 років.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від досудового слідства і суду, незаконно впливати на свідків, у зв`язку з чим просив до нього застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Захисник ОСОБА_6 , просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, ствердив, що підозрюваний одружений, раніше не судимий.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, зазначені в клопотанні ризики, щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, понятих у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя також вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 одружений, офіційно не працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 врахував, що він раніше не судимий, рівень організованості злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню шляхом створення загроз, тиску та підбурювання свідків до дачі неправдивих показів.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 діб, яке в судовому засіданні уточнив прокурор ОСОБА_3 , є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, завданої шкоди потерпілим та з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; без дозволу слідчого, прокурора або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183,194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Уточнене клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000678 від 19 вересня 2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали закінчується 17 листопада 2024 року об 19:10 годин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_5 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; 3) без дозволу слідчого, прокурора або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; 4) утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Лайош ГАЛ