У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/2754/24

провадження № 1-кс/0285/1027/24

06 серпня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000495 від 20.05.2024 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2024 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, у якому просила скасувати арешт автомобіля DAIMLER-CHRYSLER 902.6 КА, д.р.н. НОМЕР_1 .

Своє клопотання обгрунтовує тим, що відпала потреба в арешті майна, оскільки всі необхідні слідчі дії та судові експертизи проведені, а кримінальне провадження закрите.

В судове засідання учасники кримінального провадження не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник та слідчий в судове засідання не з`явились.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Встановлено, що у провадженні СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебували матеріали досудового розслідування ЄРДР № №0000495 від 20.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за наступних обставин: 19.05.2024 близько 14 гол 15 хв водій автомобіля DAIMLER-CHRYSLER 902.6 КА, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Симона Петлюри в напрямку вул. Коростенська у м. Звягелі, при виконанні повороту ліворуч на провулок Вашева допустив зіткнення з мотоциклом Loncin LX250-15 р.н. НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_5 , який рухався по вул. Симона Петлюри в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП мотоцикліст ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 21.05.2024 накладено арешт на вищезазначений автомобіль.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, прокурором було доведено, що воно є речовим доказом, зберегло на собі та містить відомості, які можуть бути використані як доказ, існує необхідність у проведенні експертизи документа.

Арешт майна був застосований з урахуванням вимог ст. 98 КПК України, оскільки майно є речовим доказом, який міг зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як докази. Крім того, необхідність накладення арешту мотивовано запобіганням можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано, якщо його власником або володільцем буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Постановою від 29.07.2024 старшим слідчим СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження №0000495 від 20.05.2024 року, у зв`язку з відсутністю в діях учасників ДТП складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку передбаченим цим Кодексом.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.04.2024 року у справі № 554/2506/22 зробила ряд висновків, зокрема - щодо застосування норми, передбаченої абзацом 1 ч. 4 ст. 132 КПК, згідно якого у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК, та щодо застосування норм, передбачених ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК, у їх взаємозв`язку із приписами статей 170 - 174 КПК, за яким ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Враховуючи вище викладене та висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.04.2024 року у справі № 554/2506/22, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись статтями 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3

про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000495 від 20.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1