Провадження по справі № 1-кп/752/360/24
В И Р О К

іменем України

"16" вересня 2024 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне проводження № № 0004845, дані про яке 06.06.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, що має базову середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, але не пізніше 06.06.2019, маючи умисел на незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу, за невстановлених досудовим розслідування обставин придбав кастет - контактну неклинкову холодну зброю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом, який помістив до карти передньої двері автомобіля марки Daewoo моделі Lanos, н.з. НОМЕР_1 , що перебував у його постійному користуванні, та незаконно без передбаченого законом дозволу перевозив до тих пір, коли о 5 год 30 хв. 06.06.2016 кастет був виявлений та вилучений працівниками поліції під час обшуку вищезазначеного автомобіля за адерсою: АДРЕСА_2 , чим порушив чим порушив вимоги п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» (з подальшими змінами та доповненнями), згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян; п.1,2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, відповідно до яких дозвільна система поширюється на холодну зброю; Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, сановних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998.

Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_3 у носінні кастету (холодної зброї) без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинувачені визнав. Не заперечував, що перевозив кастет у машині Daewoo моделі Lanos, н.з. НОМЕР_1 , що перебував у його постійному користуванні, для самозахисту, оскільки на нього був здійснений напад, коли він працював таксистом. Шкодує про вчинене.

Винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушень доведена на підставі його показань, та за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позиції - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, данні про особу обвинуваченого, згідно яких він офіційно не працевлаштований, здійснює догляд за матір`ю, яка потребує стороннього догляду, під наркологічним чи психологічним наглядом не перебуває, раніше не судимий. Також ОСОБА_3 переховувався від суду, у зв`язку з чим, стосовно нього обирався запобіжний захід та він у період з 09.04.2024 по 05.08.2024 тримався під вартою.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66,67 КК України судом не встановлено. Лише визнання вини не може свідчити про щирість каяття.

Відповідно до ч.2 ст. 4 КК У Країни кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Ураховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на максимальний строк, визначений у санкції ч.2 ст. 263 КК України, як в редакції, чинній на момент вчинення ним кримінального правопорушення, так і на момент ухвалення судом вироку. Підстав для призначення іншого покарання, зокрема і пробаційного нагляду, про який заявлено прокурором у судових дебатах, судом не встановлено. Суд вважає, що покарання у виді громадських робіт є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до правил ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає 8 годинам громадських робіт.

Враховуючи, що ОСОБА_3 перебував під вартою 123 дні, та застосувавши положення ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_3 є таким, що повністю відбув покарання, що доводиться наступним розрахунком (123 дн. х 8 год. громадських робіт >240 годин громадських робіт).

Прокурор не заявляв клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, який діяв щодо ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання. Підстав для продовження запобіжного заходу суд також не вбачає, тому суд вважає за доцільне відповідно до вимог ч.4 ст. 132 КПК України скасувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який застосований до ОСОБА_3 .

Судові витрати відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (Двісті сорок) годин.

За правилами ст.72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 09.04.2024 по 05.08.2024 з розрахунку день попереднього ув`язнення на 8 годин громадських робіт.

Вважати ОСОБА_3 таким, що повністю відбув покарання.

Судові витрати, пов`язані з залученням експерта висновок №8-2/689 від 28.08.2019 в розмірі 942,06 (Дев`ятсот сорок дві гривні 6 копійок) стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави.

Речовий доказ: кастет, що знаходиться в камері збереження речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № ФП-011816 від 26.09.2019 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення, обвинуваченим - з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КУП України.

Суддя ОСОБА_1