Справа № 577/6286/24
Провадження № 1-кс/577/1899/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2024 р.

м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001226 від 22.11.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 1)16.11.2022 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 345 ч. 2 КК України до 01 місяця арешту; 2) 05.09.2023 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч.4, 69 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, звільнений умовно-достроково 20.11.2024,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що 21 листопада 2024 року близько 19:30 год., ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де зустрів знайомого ОСОБА_7 ..

Заздалегідь знаючи від спільних знайомих про наявність у ОСОБА_7 значної суми готівки, ОСОБА_5 вирішив відкрито заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, діючи умисно, повторно в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України №64/22 від 24.02.2022 та продовженого до 07.02.2025, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 , який в це час був разом зі знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та висунув ОСОБА_10 вимогу передати йому всі наявні у нього грошові кошти, помилково вважаючи, що сумка з готівкою знаходиться саме у нього.

ОСОБА_10 , будучи обізнаним про кримінальне минуле ОСОБА_5 та його запальний характер, намагався втекти але ОСОБА_5 схопив його за куртку, від чого він впав на землю. У подальшому ОСОБА_10 , побоюючись подальшого застосування фізичного насильства з боку ОСОБА_5 , повідомив останньому, що сумка із грошима знаходиться у товариша ОСОБА_8 , якому він передав її для зберігання, оскільки сам перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого корисливого умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, наблизився до ОСОБА_8 та став вимагати передати йому сумку із грошовими коштами, погрожуючи фізичною розправою у разі відмови виконати його вимогу.

ОСОБА_8 , сприймаючи погрози ОСОБА_5 , як реальні та відчуваючи загрозу застосування фізичної сили, передав ОСОБА_5 сумку із грошовими коштами в сумі 86200 грн., які були ввірені йому ОСОБА_7 , з якої ОСОБА_5 витягнув грошові кошти, склав їх у кишеню куртки та повернув сумку ОСОБА_7 .

Заволодівши чужим майном, ОСОБА_5 залишив місця вчинення злочину, а пізніше викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 86200 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0001226 від 22.11.2024 за ознаками ч. 4 ст. 186 КК України.

22.11.2024 о 16:01 год. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 23.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: показами потерпілого ОСОБА_7 та матеріалами слідчого експерименту проведеного за його участю, показами свідка ОСОБА_11 та матеріалами слідчого експерименту проведеного за його участю, показами потерпілого ОСОБА_8 та матеріалами слідчого експерименту проведеного за його участю, а також іншими доказами у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого умисного злочину, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, зокрема за вчинення корисливого злочину, щойно звільнився з місця відбування покарання, проте, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Ці обставини вказують на те, що він є особою, схильною до скоєння кримінальних правопорушень та може продовжувати їх подальше вчинення.

Характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та відомості про особу останнього, свідчать про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, а тому вирішення питання щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, які є вагомими, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, який йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, є співмірним з існуючими ризиками, що у свою чергу свідчить про недостатність застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, клопотання підтримали, зазначили, що ОСОБА_5 був умовно-достроково звільнений на 5 місяців та вчинив новий злочин.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо, проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на стан здоров`я та наявність ряду захворювань .

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання і дослідивши представлені докази суд приходить до переконання, що клопотання є законним і обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за викладених в клопотанні обставин. Так, досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких є: покази потерпілого ОСОБА_7 та матеріали слідчого експерименту проведеного за його участю, покази свідка ОСОБА_11 та матеріали слідчого експерименту проведеного за його участю, покази потерпілого ОСОБА_8 та матеріали слідчого експерименту проведеного за його участю, а також інші докази у їх сукупності.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що санкція ч.4 ст. 186 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років.

Характер і ступінь суспільної небезпечності цього кримінального правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

Як особа підозрюваний ОСОБА_5 характеризується наступним чином: ОСОБА_5 , у шлюбі не перебуває, дітей та осіб, за якими треба доглядати не має, не працює, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку та підвищує ризик того, що він, перебуваючи на свободі, може вчиняти дії направлені на уникнення кримінального покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду та залишить місце свого проживання. Задовольняючи клопотання суд виходить з того, що під час розгляду доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а також - ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому він підозрюється. А тому є всі підстави вважати, що перебування підозрюваного на свободі може становити небезпеку для суспільства. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, зокрема за вчинення корисливого злочину, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, проте, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочин. Чинив тиск на потерпілого.Ці обставини вказують на те, що він є особою, схильною до скоєння кримінальних правопорушень та може продовжувати їх подальше вчинення.

Задовольняючи клопотання суд виходить з того, що під час розгляду доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а також - ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому він підозрюється. А тому є всі підстави вважати, що перебування підозрюваного на свободі може становити небезпеку для суспільства.

Обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування наведені дані свідчать поза розумним сумнівом про причетність ОСОБА_5 до події вказаного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 . слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно практики Європейського суду з прав людини рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Посилання сторони захисту на стан здоров`я є необґрунтованими.

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд доходить переконанню, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

За таких обставин саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробі, зазначеній у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний призначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, пов`язаних із погрозою застосуванням насильства, то розмір застави слід не визначати.

Керуючись ст. ст. 176-178,182,183, 193,197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, тобто до 20 січня 2025 року до 24 год. 00 хв. без визначення застави.

Згідно із п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, суд вважає за потрібне розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1