Провадження № 1-кп/369/2236/24
В И Р О К

іменем України

19.11.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Ігнатьєвське Малоярославецького району Калужської області рф, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

встановив:

10 вересня 2024 року, близько 10 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зайняття звіриним добувним промислом, в період линьки річкових раків, без належного дозволу, прибув до річки Ірпінь, яка відноситься до Київського водосховища, що розташована в АДРЕСА_2 з метою вилову раків для власних потреб.

У подальшому 10 вересня 2024 року ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, керуючись мотивом власного збагачення, з метою незаконного вилову раків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного видобутку раків, бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, використовуючи раколовку, що має крок вічка 0,5 см, довжиною 90 см., висотою 40 см, яка є забороненим знаряддям лову та є забороненою для використання в промисловому лові, здійснив незаконний вилов раків.

Відповідно до ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» від 13.12.2001 № 2894-III (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2002, № 14, ст.97) «для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом».

Крім того, наказом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області від 29.07.2024 № 228 «Про затвердження періоду другої линьки раків в рибогосподарських водних об`єктах» встановлено період другої линьки, в який забороняється вилов річкових раків у рибогосподарських водних об?єктах, у районі діяльності Київського рибоохоронного патруля з 05 серпня 2024 по 20 вересня 2024 (включно).

Розмір відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству України, внаслідок незаконного, як встановлено слідством, вилучення з природного середовища живих водних біоресурсів, яке відбулося 10.09.2024 у річці Ірпінь в АДРЕСА_2 , а саме: раків - 26 екз. становить 86 632,00 грн. (вісімдесят шість тисяч шістсот тридцять дві гривні 00 копійок).

За критеріями «вилов водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено» відповідно до п. 5 абзацу 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 р. № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», відповідно до наказу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київської області від 25.07.2024 року № 228 «Про затвердження періоду другої линьки раків у рибогосподарських водних об`єктах», який забороняє вилов річкових раків у рибогосподарських водних об`єктах, шкода рибному господарству України, яка полягає в незаконному, як встановлено слідством, вилову живих водних біоресурсів 10.09.2024 у річці Ірпінь в АДРЕСА_2 , виду «Рак» - 26 екземплярів, у сукупності з матеріальними збитками кваліфікується як істотна.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, яка укладена 30 вересня 2024 року між прокурором та обвинуваченим, у присутності його захисника, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно цієї угоди, де зазначені її сторони, формулювання обвинувачення, обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгодженого покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, та на підставі ст. 75 КК України погоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням на нього обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Також, ОСОБА_5 у повному обсязі визнає заявлений цивільний позов прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Боярської міської ради Київської області на загальну суму 86 632 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні, та просила суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Вважала за необхідне вирішити долю речових доказів, судових витрат та задовольнити поданий цивільний позов.

Представник потерпілого ОСОБА_6 надала свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими обставинами. Цивільний позов визнає в повному обсязі. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Просив задовольнити заявлений цивільний позов, який він визнає в повному обсязі. Не заперечував проти вирішення долі речових доказів, судових витрат.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Вважав за необхідне вирішити долю речових доказів, судових витрат.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, надані прокурором, вивчивши угоду, вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тому кваліфікує його дії як незаконне зайняття водним добувним промислом, що заподіло істотну шкоду державним інтересам.

З пред`явленого обвинувачення суд виключає обвинувачення ОСОБА_5 у незаконному зайнятті звіриним промислом, оскільки раки не звірі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; негативних характеристик за місцем проживання не має; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, якою встановлюються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачають відшкодування за неї за наявності вини особи, яка заподіяла шкоду.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає доведеними позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі збитків, які встановлені в судовому засіданні. Так, суд вважає доведеним і обґрунтованим цивільний позов прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Боярської міської ради Київської області на загальну суму 86 632 гривень, оскільки така сума матеріальної шкоди підтверджується пред`явленим обвинуваченням, зокрема і висновком експерта від 25.09.2024 № СЕ-19/111-24/54634-ФХЕД, встановлена в судовому засіданні і не оспорюється обвинуваченим.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання та задоволення цивільного позову.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 96-1 КК України та ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ст. ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 30 вересня 2024 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_5 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати, на користь держави в сумі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 20 коп.

Цивільний позов прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Боярської міської ради Київської області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Боярської міської ради Київської області в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 86 632 (вісімдесят шість тисяч шістсот тридцять дві) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.09.2024 року, на 26 (двадцять шість) раків різної довжини та спеціальну сітку для вилову раків - скасувати.

Речові докази на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави, а саме: 26 (двадцять шість) раків різної довжини, які передані на зберігання до Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області; спеціальну сітку для вилову раків, яка зберігається в камері речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Вирок може бути оскаржений прокурором, захисником та обвинуваченим до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_7