В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1407/22

Провадження № 1-кп/486/93/2024

14 жовтня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження внесене 17 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000273 та 21 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000046 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дмитрієв, Курської області, Російської Федерації, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 129 КК України,

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Протягом 2022 року ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , з якою спільно проживає з 1999 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 28 лютого 2022 року, постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 486/65/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , що мав місце 16 грудня 2021 року, коли він перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , порушив умови термінового заборонного припису серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2021 року, винесеного у зв`язку з тим, що знаходячись за місцем свого проживання ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , та яким визначено зобов`язати останнього залишити місце проживання постраждалої особи, заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 10 діб, з 14:30 год. 16 грудня 2021 року до 14:30 год. 26 грудня 2021 року.

Також, 29 березня 2022 року постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 467/94/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , що мав місце 07 січня 2022 року о 17:00 год. та 08 січня 2022 року о 01:07 год., коли він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , виражаючись на її адресу нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою.

Після цього, 16 листопада 2022 року, в обідній час, ОСОБА_3 , знаходився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 .

Реалізуючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного проживання з матір`ю ОСОБА_6 , почав у грубій формі словесно ображати свою матір ОСОБА_6 нецензурною лайкою, погрожував застосуванням насильства, що викликало у неї емоційну невпевненість через нездатність захистити себе, та фізичні й психологічні страждання.

Тобто, ОСОБА_3 , діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, систематично вчиняє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , що призвело до її фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя.

Також, ОСОБА_3 21 квітня 2023 року близько 14:00 години, знаходячись в приміщені квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин вчинив словесну сварку зі своєю матір`ю, в ході якої у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень матері ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання, прикладаючи значну фізичну силу наніс один удар кулаком правої руки в область лівого плеча ОСОБА_6 від якого остання присіла на диван. Після чого, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій умисел, наніс один удар кулаком в ліве передпліччя, один удар кулаком в праве передпліччя, один удар ногою в область лівої гомілки та один удар в область правої гомілки, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівого плеча, гематоми лівого та правого передпліччя, гематоми лівої та правої гомілки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Після чого, у ОСОБА_3 , безпосереднього після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , 21 квітня 2023 року приблизно о 14:00 годині, в приміщені квартири АДРЕСА_2 , раптово виник умисел на погрозу вбивством ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 взяв кухонний ніж та наблизився до ОСОБА_6 піднісши до горла останньої зазначений кухонний ніж, супроводжуючи вказані дії агресивною поведінкою та висловлюванням погроз щодо свого наміру позбавити життя ОСОБА_6 , чим викликав у останньої реальні підстави побоюватися цієї погрози вбивством в тій конкретній обстановці враховуючи його стрімку агресивну поведінку, перебування його у збудженому стані та наявність у нього ножа.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження та ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав частково. Пояснив, що 16 листопада 2022 року прийшов додому напідпитку, внаслідок чого мати почала провокувати його словесно, хоча він заздалегідь просив не чіпати його, коли він у стані алкогольного сп`яніння, а потім почав їй погрожувати, але як не пам`ятає. Деталі не пам`ятає, пам`ятає, що прийшов і почались сварки, лайка, погрози фізичною розправою не пам`ятає, але допускає погрозу внаслідок непорозумінь з матір`ю. У квітні 2023 року щодо заподіяння тілесних ушкоджень, пояснив, що прийшов додому, точний час не пам`ятає. Внаслідок того, що мати махала на нього милицею, наніс їй удар, куди не пам`ятає. Вітчим і мати били його і удар він завдав з метою самозахисту. В гніві, можливо, і сказав, що вб`є. В деталях не пам`ятає як брав ніж, але у нього з собою завжди є колючо-ріжучі предмети. Якщо мати говорить, що вдарив, то вдарив.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_3 своєї вини, його вина підтверджується крім показань потерпілої та свідків, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, документами та висновками експертів.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 2022 року її син ОСОБА_3 почав проявляти агресію, у зв`язку з чим вона 6-7 разів зверталась до поліції, періодично ходила до сусіда ОСОБА_8 приблизно перед Новим Роком, щоб він захистив її. Коли ОСОБА_3 просто п`яний, вона не викликає поліцію, а викликає лише коли він буянить. ОСОБА_3 штовхнув її на диван, вона впала на диван і в подальшому вдарив її своєю ногою. Дати та час вона не пам`ятає, оскільки у неї були інсульти та інфаркти. Під час всіх скандалів дуже боїться ОСОБА_3 . Після сварок в неї погіршується стан здоров`я. Їй тривожно, вона плаче, погане себе почуває і вживає заспокійливе. Детально обставини виклала під час слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений є його сином, а потерпіла його дружиною. Зазначив, що у листопаді 2022 року вдома по АДРЕСА_1 , точної дати та часу не пам`ятає ОСОБА_3 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, дуже обурився в сторону потерпілої. Висловався в її бік нецензурною лайкою, деталей не пам`ятає, як і не пам`ятає, чи намагався спричинити обвинувачений потерпілій тілесні ушкодження. Такі випадки траплялись до цього 3-4 рази. Від такого ОСОБА_6 починає нервуватися, в неї підвищується тиск і їй стає зле. В квітні 2023 року у його присутності за місцем проживання по АДРЕСА_1 у час ближчий до вечірнього ОСОБА_3 прийшов додому п`яний та почав обурюватися. При цьому кулаком правої руки ударив ОСОБА_6 у ліве плече, а потім правою ногою в ліве стегно. Провокацій з боку потерпілої не було. Також ОСОБА_3 взяв з кухні кухонний ніж, та тримаючи його у правій руці підставив до горла потерпілої. Потерпіла в цей момент нервувала, а він стояв у стороні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом обвинуваченого та потерпілої. Час від часу в їх родині відбуваються скандали. Потерпіла неодноразово зверталась до нього за допомогою та просила спуститись до них у квартиру, мотивуючи тим, що обвинувачений її вбиває. Це відбувалось двічі. Один раз перед Новорічними святами. Але в якому році не пам`ятає. Просила вгомонити ОСОБА_3 чи вивести його з квартири. В ці рази ОСОБА_3 був п`яний та дуже агресивний. У ОСОБА_6 була травма на обличчі, вона плакала, говорила, що це від сина. Якось викликав поліцію за проханням ОСОБА_6 16 листопада 2022 року ОСОБА_6 дзвонила, просила допомоги, стверджувала, що ОСОБА_3 вибивав двері до квартири. По зовнішнім ознакам ОСОБА_3 був в стані алкогольного сп`яніння. Того разу не бачив у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, але вона плакала, була розгублена.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що також є сусідом потерпілої та обвинуваченого. Зі слів ОСОБА_6 йому відомо, що ОСОБА_3 її ображає. ОСОБА_3 також стверджує, що живуть вони не мирно. Одного разу на сходинковому майданчику був свідком, як поліція прийшла і забрала ОСОБА_3 . ОСОБА_6 була розгублена в той момент, а ОСОБА_3 був напідпитку. Також якогось разу ОСОБА_6 просила викликати поліцію внаслідок сварок в сім`є. Це було по телефону. Він викликав поліцію. ОСОБА_3 був в коридорі. Сказав, що його не пускають додому, на що ОСОБА_11 сказала, що він погано поводиться.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 лютого 2022 року у справі № 486/65/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом невиконання термінового заборонного припису відносно своєї матері ОСОБА_6 , що мало місце 16 грудня 2021 року.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 29 березня 2022 року у справі №486/94/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_6 , що мало місце 08 січня 2022 року.

Згідно термінового заборонного припису стосовно кривдника серія НОМЕР_1 від 16 грудня 2021 року ОСОБА_3 зобов`язано останнього залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 10 діб, з 14:30 год. 16 грудня 2021 року до 14:30 год. 26 грудня 2021 року. Терміновий заборонний припис винесено в зв`язку зі скоєнням ОСОБА_3 домашнього насильства, яке виразилось у тому, що 16 грудня 2021 року о 13:00 год., знаходячись за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї матері.

Згідно довідки КНП «ЮМБЛ» від 21 квітня 2023 року у ОСОБА_6 гематома лівого плеча, гематома правого та лівого передпліччя, гематома лівої та правої гомілки. Довідка була оглянута 01 травня 2023 року, що зазначено у протоколі огляду речі.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 01 травня 2023 року за участю потерпілої, остання розповіла про події від 21 квітня 2023 року та зазначено, що ОСОБА_3 висловлювався нецензурною лайкою на її адресу та на адресу її чоловіка. Під час конфлікту кулаком правої руки наніс їй один удар в область її лівого плеча. Від цього удару вона не втрималась та впала на диван, а ОСОБА_3 продовжував її бити, а саме, кулаком правої руки наніс один удар в область правого передпліччя та один удар в область лівого передпліччя. ОСОБА_3 був дуже агресивний та потім вдарив її ногами по лівій та правій нозі декілька разів. Потім пішов на кухню, взяв ніж, підійшов до неї та підставив ніж до її горла і почав погрожувати, що він зараз її вб`є. В цей момент вона дуже злякалась, оскільки побоювалась доведення слів обвинуваченого до кінця.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 01 травня 2023 року за участю свідка ОСОБА_9 він 21 квітня 2023 року перебував у себе вдома по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав чіплятися до потерпілої. В ході конфлікту ОСОБА_3 погрожував, що вдарить його, але він не відреагував, після чого кулаком своєї правої руки ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 в область її лівого плеча. Від удару ОСОБА_6 впала на диван, а він продовжував бити кулаком правої руки в область лівого передпліччя та наніс ще удар в область правого передпліччя. Після чого правою ногою вдарив потерпілу по лівій та правій нозі, потім пішов на кухню, взяв ніж, підбіг до потерпілої та, приставивши ніж до горла сказав, що зараз вб`є потерпілу, на що він дуже злякався за життя потерпілої та почав заспокоювати обвинуваченого.

Згідно висновку експерта №127 від 01 травня 2023 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження - гематома лівого плеча, гематома правого та лівого передпліччя, гематома лівої та правої гомілки. Тілесні ушкодження утворились від дії тупого (тупих) предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта №137/127 від 03 травня 2023 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження гематома лівого плеча, гематома лівого та правого передпліччя, гематома лівої та правої гомілки. Не виключено, що вказані тілесні ушкодження могли утворитись при умовах, вказаних потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_9 в ході проведення слідчих експериментів за їх участю 01 травня 2023 року, а саме, від нанесення потерпілій одного удару кулаком в ліве плече, одного удару кулаком в ліве передпліччя, одного удару кулаком в праве передпліччя, одного удару ногою в область лівої гомілки та одного удару в область правої гомілки.

Відповідно до протоколу огляду речі від 04 травня 2023 року було оглянуто кухонний ніж, на який ОСОБА_6 вказувала, що саме цим ножем 21 квітня 2023 року її син ОСОБА_3 , тримаючи в руках, прислонив до її горла та погрожував її життю і здоров`ю.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь за ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 129 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні на підставі вищенаведених доказів, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими і доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не має місця роботи, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, а також враховує висновок органу пробації, згідно якого ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризики небезпеки для суспільства оцінюються як дуже високі.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - громадські роботи на строк 200 (двісті) годин;

- за ст. 126-1 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 129 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання для направлення в кримінально-виконавчу установу відповідного типу.

Речові докази:

- довідку КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» №1161, залишити в матеріалах судової справи;

- кухонний ніж, який передану під зберігальну розписку потерпілій, залишити у потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1