Провадження № 1-кс/591/3601/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить зобов`язати уповноважену особу четвертого слідчого відділу, з дислокацією у м.Суми, Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтава, внести відомості до ЄРДР по його заяві від 05.11.2024. Мотивував свою скаргу тим, що всупереч вимогам ст.214 КПК України, четвертий слідчий відділ, з дислокацією у м.Суми, Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтава, отримавши його заяву, відомості по ній до ЄРДР не внесли, чим допустили бездіяльність.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник четвертого слідчого відділу, з дислокацією у м.Суми, Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтава, в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, не з`явились.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів доданих до скарги, ОСОБА_3 05.11.2024 звернувся до четвертого слідчого відділу, з дислокацією у м.Суми, Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтава, із заявою про вчинення прокурором ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України.

Станом на день розгляду скарги, даних про те, що відомості по такій заяві були внесені до ЄРДР, слідчому судді не надано.

Згідно правового висновку, який висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, що висловлена Другою судовою палатою ККС ВС у постанові від 30 вересня 2021 року, справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20.

У даному випадку, в заяві від 05.11.2024 року ОСОБА_3 порушував питання про внесення до ЄРДР відомостей за ч.2 ст.161 КК України відносно прокурора ОСОБА_4 , якиц під час розгляду судом його клопотання про застосування ст.72 ч.5 КК України висловив позицію, яка суперечить нормам закону та судовій практиці, сформованій Верховним судом.

Вважаю, що вказані відомості не містять інформації щодо ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України, тому у даному випадку не було підстав для внесення відомостей за вказаною заявою до ЄРДР, отже відсутня і бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи зазначене, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР по його заяві від 05.11.2024 року відмовити.

Положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1