справа № 388/1967/24
провадження № 1-кс/388/293/2024
УХВАЛА

01.10.2024м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду клопотання щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 за № 0000253, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверськ Артемівського району Донецької області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, який не перебуває у зареєстрованому шлюбі, осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

у підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у якому прокурор просив продовжити у відношенні останнього строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України та наразі існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших осіб причетних до вчинення злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Посилався на неможливість запобігання зазначеним ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_3 , як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 .

Обвинувачений у судовому засіданні просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання. Додатково пояснив, що співмешкає з жінкою - ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу.

Заслухавши учасників судового провадження, які брали участь у розгляді клопотання, надавши оцінку доводам прокурора, викладеним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доводам сторони захисту, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з огляду на таке.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який утримується у ДУ «Кропивницькому слідчий ізолятор», діє запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого було продовжено ухвалою слідчого судді до 05.10.2024 включно.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, зокрема є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України, які з урахуванням положень ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та від 3 до 10 років відповідно.

Враховуючи зазначене та особистість ОСОБА_3 , який не має достатніх міцних соціальних зв`язків, що обумовлено тим, що він будучи внутрішньо переміщеною особою проживає за незареєстрованим місцем проживання, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має осіб на утриманні, офіційно не працевлаштований, що у сукупності з тяжкістю інкримінованих кримінальних правопорушень та відповідно з мірою можливого покарання вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду через тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких він обвинувачується та можливе покарання у разі доведення його вини;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які не допитувалися судом, за наявності такої можливості з урахуванням ймовірної зацікавленості обвинуваченого у спотворенні їх свідчень про дійсні обставини та події кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та свідчать про те, що його належна поведінка під час судового розгляду справи не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Поряд з цим судом не встановлено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, як зазначає прокурор шляхом підкупу, погроз, залякування та тиску на учасників кримінального провадження фактично створити умови для здійснення на них впливу, - оскільки на існування такого ризику прокурором не наведено вагомих аргументів та достатнього обґрунтування, а тому його наявність слід вважати недоведеною.

Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно ОСОБА_3 існують ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (застава, домашній арешт, особисте зобов`язання, порука), не забезпечать запобігання встановленим ризикам та не забезпечать належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та виправдовують подальше його тримання під вартою.

Щодо позиції сторони захисту про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, судом відзначається, що стороною захисту не доведено наявність обставин, які б спростовували наявність вищенаведених ризиків або свідчили про низький рівень їх ймовірності. При цьому суд зауважує, що сторона захисту просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою проживання свідка у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_7 , у населеному пункті де відбулися інкриміновані події кримінальних правопорушень.

За сукупності наведених обставин та даних, суд дійшов висновку про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України.

Поряд з цим судом відзначається, що у зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п. 1, п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - пред`явлення обвинувачення у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 315, 369-372, 392-395 КПК України,

постановив:

клопотання прокурора про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2024 за № 0000253 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України, продовжити по 29.11.2024 включно, без визначення застави.

Строк дії ухвали та застосованого запобіжного заходу по 29.11.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання у частині запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1