Справа № 756/2765/23
Номер провадження № 1-кп/756/826/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, внесеного 12.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 в частині обвинувачення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває на розгляді судове провадження, яке складається з об`єднаних кримінальних проваджень, внесених 12.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 та 09.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002485, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

1.2. На стадії судового розгляду стороною захисту заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного 12.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 в частині обвинувачення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_4 посилається на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження № 0000062 в частині обвинувачення за ч. 4 ст.185 КК України, ураховуючи положення статті 5 КК України, а такж положення статей 284, 479-2 КПК України.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити, пояснив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних захисником та роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

2.3. У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення заявленого стороною захисту клопотання.

2.4. Представник потерпілого в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заявленого стороною захисту клопотання.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. 09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3 028 грн 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2024 році становить 1 514 грн 00 коп. (3 028 грн : 50% = 1 514 грн 00 коп.).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2024 року становить 1 514 грн 00 коп., а в 2023 році становив 1 342 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2024 складає 3028 грн 00 коп., а станом на 01.01.2023 складав 2 684 грн 00 коп., тоді як на час інкримінованих подій у 2023 році розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 268 грн 40 коп. (0,2 х (50% : 2 684)).

3.2. Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

3.3. Аналізуючи положення Закону (пункти 3.1., 3.2.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону (часткова декриміналізація), шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж (розмежування) між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки), бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн 00 коп., а у 2023 році - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 2 684 грн 00 коп.

3.4. Як видно з обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного 12.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, якому також інкриміновано і таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 11.01.2023 у сумі 1 129 грн 00 коп.

3.5. Отже, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення містить додаткову кваліфікуючу ознаку, яка за відсутності пред`явлення обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України має власну кваліфікацію, зокрема за ч. 1 ст. 162 КК України.

Між тим, перекваліфікація дій обвинуваченого можлива лише після дослідження та з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, а також надання оцінки наявним доказам по справі, у порядку ст. 94 КПК України, тобто лише під час постановлення вироку.

3.6. Ураховуючи викладене, оскільки суд на цій стадії судового розгляду позбавлений можливості встановити наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та в подальшому вирішити питання щодо закриття кримінального провадження, зокрема в частині обвинувачення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у задоволенні клопотання захисника слід відмовити. Ці висновки узгоджуються із позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеної в постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21).

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, внесеного 12.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 в частині обвинувачення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1