456/5241/20
1-в/465/500/24
У Х В А Л А

судового засідання

01.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ» (лікара-психіатра): ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків» на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121, ч.1 ст. 263 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

В.о. голови ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків» ОСОБА_7 та лікар-психіатр ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 07.06.2022р. до даного часу знаходиться перебуває ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2021 та ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 25.01.2022.

Знаходячись за своїм місцем проживання 25.08.2020 р. на фоні конфлікту зі своїм швагром ОСОБА_8 наніс останньому удар ножем в ділянку грудної клітки, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, що за ступенем важкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, тобто здійснив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім цього, восени 2015 року перебуваючи на бойовому навчанні у с. Старичі, Львівської області знайшов поблизу військового полігону патрони, здійснив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1, ст.263 КК України

Висновок стаціонарної СПЕ №104 від 30.09.2020 року в КНП ЛОР ЛОКПЛ, ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» гр. ОСОБА_6 , оглядався комісіями лікарів-психіатрів даного закладу (24.08.2022р., 23.02.2023р., 22.08.2023р., 21.02.2024р.), які щоразу приходили до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 05.12.2022р., 28.03.2023р., 14.03.2024р. примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом були продовжені.

В наслідок проведення комплексного обстеження та лікування з врахуванням динаміки стану пацієнта нейролептиками (флюанксол, трифтазин, галоперідол, риспаксол, рисперідон, аріпразол, клозапін, аміназин, клопіксол-депо), антидепресантами (амітриптилін), коректорами настрою (карбамазепін), симптоматичною терапією на фоні курсу реабілітаційних заходів (перегляд телепередач, кінофільмів, психотерапевтичні заняття, прогулянки по внутрішньому дворику відділення, ЛФК) стан пацієнта покращився та стабілізувався. Став дотримуватися розпорядку, погоджується на прийом ліків. Зовні впорядкувався в поведінці та пристосувався у відділі.

Під час огляду доступний формальному мовному контакту. Маломімічний. Розподіл та переключення уваги достатні. Підтримує зоровий контакт. Відповідає в плані питань довгими і складними реченнями. У часі, місці та власній особі орієнтований вірно. Розлади сприймання не виявляє та заперечує. Повідомляє про наявність коментуючих галюцинацій в минулому. Мова деталізована, виразна. Мислення з елементами паралогічності з зісковзуваннями, стереотипне, уповільнене. Словниковий та понятійний запас згідно освіті, досвіду, віку. Міркування нецілеспрямовані спрощені, поверхневі, примітивні, предметно-конкретні. Ідеї винахідництва, переоцінкою своїх досягнень, викрадення сторннім наукових досягнень пацієнта, відчуття відкритості псих процесів, маячення поліморфного змісту, ідеї величі, переслідування дезактуалізувались, стали відривочними, втратили афективну насиченість, вплив на поведінку. Інтелект з ослабленням пізнавальних процесів. Продуктивність безпосереднього запам?ятовування, довготривалої пам?яті знижена. Емоційно блідий, сплощений. Мінливість настрою, тривожність, схильність до дезорганізованості вольових процесів на тлі стомлюваності, швидкого виснаження погкасились доглядом, наглядом, медикаментозною корекцією поведінки, терапевтичними умовами. Коло інтересів обмежене дефіцитарною ендогенною симптоматикою, фізіологічними потребами, залежностями, звичками. Час, в основному, проводить бездіяльно. Часто лежить в ліжку або прогулюється по коридору. Суїцидальні думки, антисоціальні тенденції не виявляє. Себе обслуговує, орієнтований у вирішенні побутових питань. Підтримує стосунки з мамою, рідними. На побаченні з ними впорядкований. Суїцидальні думки, антисоціальні тенденції не виявляє. Плани на майбутнє формально правильні. Однак, повноцінної критики до хвороби, скоєного, їх наслідків відсутня. Недостатньо усвідомлює причину поступлення та необхідність постійної медичної допомоги, що посилює ризики повторного скоєння суспільно небезпечних діянь за межами психстаціонару.

Таким чином, незважаючи на покращення та позитивну динаміку стану на тлі значних хворобливих змін в мисленні з зниженням критики та відсутністю достатнього розуміння ним необхідності прийому підтримуючого лікування, досягнути до даного часу значного послаблення хворобливого процесу у пацієнта не вдалося.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 20.08.2024р. ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 195 від 20.08.2024р.), що прийшла до висновку: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час огляду страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип. Беручи до уваги те, що у пацієнта досягнути повноцінної ремісії (значного послаблення хворобливого процесу) на даний час не вдалося внаслідок якісних зміни в мисленні, емоційно-вольовій сфері з неповною критикою до власного захворювання, скоєного та необхідності постійного прийому підтримуючого лікування на тлі втрати повноцінних соціальних зв?язків ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.».

Враховуючи наведене, просять продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_5 заяву підтримала з мотивів, зазначених у заяві, та зазначила, що хворий ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав.

ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення заяви та продовження примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думку прокурора, захисника, лікуючого лікаря-психіатра - представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ», хворого ОСОБА_6 , дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з вимогами ст.514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до ч. 1- 3 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 07.06.2022р. до даного часу знаходиться перебуває ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якого застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.05.2021 та ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 25.01.2022.

Знаходячись за своїм місцем проживання 25.08.2020 р. на фоні конфлікту зі своїм швагром ОСОБА_8 наніс останньому удар ножем в ділянку грудної клітки, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, що за ступенем важкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, тобто здійснив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім цього, восени 2015 року перебуваючи на бойовому навчанні у с. Старичі, Львівської області знайшов поблизу військового полігону патрони, здійснив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1, ст.263 КК України

Висновок стаціонарної СПЕ №104 від 30.09.2020 року в КНП ЛОР ЛОКПЛ, ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» гр. ОСОБА_6 , оглядався комісіями лікарів-психіатрів даного закладу (24.08.2022р., 23.02.2023р., 22.08.2023р., 21.02.2024р.), які щоразу приходили до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 05.12.2022р., 28.03.2023р., 14.03.2024р. примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом були продовжені.

На виконання вимог ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 20.08.2024р. ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 195 від 20.08.2024р.), що прийшла до висновку: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час огляду страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип. Беручи до уваги те, що у пацієнта досягнути повноцінної ремісії (значного послаблення хворобливого процесу) на даний час не вдалося внаслідок якісних зміни в мисленні, емоційно-вольовій сфері з неповною критикою до власного захворювання, скоєного та необхідності постійного прийому підтримуючого лікування на тлі втрати повноцінних соціальних зв?язків ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.».

Враховуючи висновок лікарів-психіатрів, пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні, відповідно до яких досягти повноцінної стабілізації психічного стану хворого ОСОБА_6 не вдалося та враховуючи думку інших учасників процесу, суд приходить до висновку, що заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків» щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 514 КПК України, ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, суд -

п о с т а н о в и в :

заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» Центр психічного здоров`я «Кульпарків» - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.121, ч.1 ст. 263 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 04.10.2024 року.

Суддя ОСОБА_1