Справа № 752/9838/24
Провадження по справі № 1-кс/752/7649/24
У Х В А Л А

іменем України

"30" вересня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000487 від 25.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 358 КК України,

встановив:

19 вересня 2024 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва звернувся прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000487 від 25.04.2024 про арешт майна, яке вилучено 17.09.2024 в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: жорсткий диск марки «WD 4 TB» із серійним номером WCC4E1917191 , ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» із серійним номером 03260-310-697-801 , копію договору оренди, копію акту прийому передачі квартири, копію розписки про отримання грошових коштів.

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом, оскільки воно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, а також за текстом клопотання просив розглянути його без повідомлення власника майна з метою забезпечення збереження арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, суд вважає можливим у відповідності до положень ч. 2 ст. 172 КПК України розглянути клопотання про арешт майна без участі власника майна.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступного.

Дане клопотання з урахування вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи, що таким органом у даному провадженні є відділ дізнання Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, який розташований на території Голосіївського району м. Києва.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що відділом дізнання Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000487 від 25.04.2024 за фактом незаконного проникнення до квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , яка і звернулась до поліції з відповідною заявою.

Під час дізнання було встановлено, що у квітні 2024 року, коли ОСОБА_5 з`явилась до належної їй квартири АДРЕСА_1 після довготривалої відсутності на території України, з`ясувала, що в квартирі проживають сторонні люди, які змінили замки, та не впускають її до квартири. Було встановлено, у що квартирі проживає ОСОБА_4 , яка надала договір оренди від 12.09.2023, відповідно до якого, вона орендувала вказану квартиру для довготривалого проживання із ОСОБА_6 , яка діяла від імені ОСОБА_5 . Між тим, ОСОБА_5 категорично заперечує, що надавала повноваження будь-кому діяти від її імені, зокрема щодо розпорядження чи надання у користування належну їй квартиру. Також під час дізнання встановлено, що до незаконного заволодіння квартирою ОСОБА_5 може бути причетний ОСОБА_7 , який є батьком ОСОБА_4 , який проживає у квартирі АДРЕСА_2 .

Під час досудового розслідування встановлена причетність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до вищезазначеної кримінальної діяльності.

17.09.2024 у період часу з 10 год 34 хв до 11 год 31 хв на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.07.2024 у справі № 752/9838/24 проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено жорсткий диск марки «WD 4 TB» із серійним номером WCC4E1917191 , ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» із серійним номером 03260-310-697-801 , копію договору оренди, копію акту прийому передачі квартири, копію розписки про отримання грошових коштів.

Постановою дізнавача відділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 17.09.2024 вказане майно та документи визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що жорсткий диск, ноутбук та документи, на арешті яких наполягає прокурор, які вилучені у квартирі, яка перебуває у користуванні ОСОБА_4 , є такими, що відповідають критеріям речового доказу, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки можу містити інформацію та відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна. При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною користування, відчуження та розпорядження у кримінальному провадженні №0000487 від 25.04.2024, яке вилучено під час обшуку 17.09.2024 у квартирі АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: жорсткий диск марки «WD 4 TB» із серійним номером WCC4E1917191 , ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» із серійним номером 03260-310-697-801 , копію договору оренди, копію акту прийому передачі квартири, копію розписки про отримання грошових коштів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1