Провадження №: 1-кс/755/2733/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" серпня 2024 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 21.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до довіреності від 01.12.2020 зареєстрованої в реєстрі за № 3436, якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бути його представником з усіх питань, що стосуються приватизації на його ім`я квартири АДРЕСА_2 .

Мотивуючи клопотання, прокурора посилається на те, що Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000014 від 21.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.04.1991 введено в дію Закон УРСР «Про власність», яким розмежовано державну та комунальну власність (ст. 31 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 32 зазначеного Закону суб`єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» затверджено Перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Згідно з розділом 2 вказаного Переліку до власності територіальної громади міста Києва передано житловий та нежитловий фонд міської Ради народних депутатів, житлово-експлуатаційні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 № 284/5096 від 02.12.2010 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста» буд. АДРЕСА_3 включений до переліку об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва в додатку 4 (таблиця 6, п. 1073) вказаного рішення, а отже належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 (КМДА) №1112 від 10.12.2010 «Про питання організації управління районами у місті Києві» (п. 971 додатку 4) вказаний будинок віднесено до сфери управління ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позицію щодо підтвердження права власності територіальної громади міста Києва на нерухоме майно відповідними рішеннями Київради викладено в постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 754/14094/17, від 04.11.2020 у справі № 761/46240/16.

Крім того, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ст. 5 Житлового кодексу України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Разом з тим, Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва встановлено факт протиправного вибуття квартири АДРЕСА_2 з власності територіальної громади міста Києва в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, відповідно до даних Реєстру територіальної громади міста Києва у період з 10.09.2009 по 22.03.2021 у квартирі був зареєстрований ОСОБА_5 .

На адресу Органу приватизації ІНФОРМАЦІЯ_4 26.01.2021 надійшла заява ОСОБА_5 , інтереси якого представляла ОСОБА_6 щодо передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_2 .

Згідно даних матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі Довіреності від 01.12.2020 уповноважив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бути його представником з усіх питань, що стосуються приватизації на його ім`я квартири АДРЕСА_2 , з правом оформлення та отримання Свідоцтва про право власності, Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстрації права власності в органах державної реєстрації прав та перед державними реєстраторами, замовлення, отримання інших необхідних для приватизації довідок та документів, технічного паспорту (технічної документації).

Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , 01.12.2020 та зареєстрована в реєстрі за № 3436.

За результатами розгляду ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 заяви та поданих до неї документів, ІНФОРМАЦІЯ_6 15.02.2021 прийнято рішення № 43-48/21, яким прохання ОСОБА_5 задоволено та передано йому у приватну власність квартиру АДРЕСА_4 на АДРЕСА_3 , про що видано свідоцтво про право власності СТЕ 050812 від 15.02.2021.

На підставі вказаного свідоцтва, 25.02.2021 державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) ОСОБА_7 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 56897634 від 03.03.2021, відповідно до якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

У подальшому, 09.03.2021 між ОСОБА_5 від імені якого, на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_8 , 05.03.2021 діяла ОСОБА_6 та ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 1 договору купівлі-продажу ОСОБА_5 (в особі представника за довіреністю) передав, а ОСОБА_9 прийняла у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 30,0 кв.м.

У подальшому, 03.04.2021 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , на підставі якого за ОСОБА_10 зареєстровано право власності на спірну квартиру.

Вказаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстровано в реєстрі за № 1905 та прийнято рішення за індексним номером 57459080, яким до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесені відповідні відомості (номер запису про право власності 41327749).

Разом з тим, відповідно до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 18.04.2018 у віці 44 років помер.

Вказана інформація підтверджується інформацією ІНФОРМАЦІЯ_9 від 05.05.2021 № 1125/21.2-09 та Актовим записом про смерть № 7929 від 08.05.2018.

Так, за змістом ст. 25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та обов`язки є правоздатністю. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

При цьому, відповідно до ч. 2, 3 ст. 8 цього Закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Аналогічний порядок передачі квартир, визначений п. 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_10 № 396 від 16.12.2009 (далі - Положення).

Крім того, відповідно до п. 16 Положення передача квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках кімнат у комунальних квартирах у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» оформлюється свідоцтвом про право власності, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Пунктом 17 Положення передбачено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви.

Відповідно до п. 23 Положення орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.

Отже, аналіз вказаних норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що право на приватизацію житла мають особи, які фактично у ньому проживають.

Разом з тим, представником ОСОБА_5 - ОСОБА_12 для приватизації квартири надано недостовірні дані, внаслідок чого органом приватизації прийнято незаконне рішення про приватизацію квартири на померлу особу.

Так, за нормами ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Проте ОСОБА_5 не виявляв волю на приватизацію квартири АДРЕСА_2 , оскільки за життя останнім не було у відповідності до закону розпочато процедуру приватизації житла.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

За змістом ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Окрім цього, частиною 10 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, прийняття органом приватизації ІНФОРМАЦІЯ_4 рішення № 43-48/21 від 15.02.2021 про задоволення прохання ОСОБА_5 та передачу йому у приватну власність квартири АДРЕСА_2 , а також видача свідоцтва про право власності від 15.02.2021, виконане на бланку СТЕ 050512 є незаконними, суперечать актам цивільного законодавства, порушують цивільні права та інтереси територіальної громади міста Києва в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки видані ОСОБА_5 в особі ОСОБА_6 після смерті особи, в інтересах якої діяла остання, а отже мають бути скасовані у судовому порядку.

Крім того, за нормами ст. 655 ЦК України за договором купівлі- продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Разом з тим, враховуючи встановлений факт смерті ОСОБА_5 , спірна квартира не могла бути реалізована на підставі договору купівлі-продажу, оскільки останній укладений від імені померлого ОСОБА_5 , а тому є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи, що ОСОБА_5 не набував право власності на спірну квартиру, остання не могла бути реалізована ОСОБА_9 , яка в свою чергу не набула права власності на майно у встановленому законом порядку та не мала права подальшої її реалізації на користь ОСОБА_10 , оскільки всі дії зі спірною квартирою спрямовані виключно на незаконне заволодіння майном комунальної власності, так як порушують права та охоронювані законом інтереси держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 як єдиного власника цього майна.

Таким чином, при проведенні досудового розслідування, виникла необхідність у доступі до оригіналів документів - матеріалів, що стали підставою для посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , довіреності від 01.12.2020 зареєстрованою в реєстрі за № 3436, якою ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , уповноважив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бути його представником з усіх питань, що стосуються приватизації на його ім`я квартири АДРЕСА_2 , з правом оформлення та отримання Свідоцтва про право власності, Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстрації права власності в органах державної реєстрації прав та перед державними реєстраторами, замовлення, отримання інших необхідних для приватизації довідок та документів, технічного паспорту (технічної документації).

Зазначений тимчасовий доступ необхідний для призначення та проведення почеркознавчої експертизи, що має важливе доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 3 п. 1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів, а тому, з метою проведення почеркознавчої експертизи виникла необхідність в отриманні саме оригіналів документів.

Згідно кримінального процесуального законодавства України порядок отримання доступу до документів передбачений ст. ст. 159-166 КПК України.

Так, відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Вказані документи, до яких необхідно здійснити тимчасовий доступ, містять в собі фактичні дані, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у досудовому розслідуванні.

Крім того, враховуючи можливість знищення, пошкодження, передачу іншим особам вищевказаних речей і документів, які мають значення для доказування кримінального правопорушення, розгляд клопотання прошу проводити без участі власника документів.

На підставі викладеного, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості під час розслідування кримінального провадження, отримання відомостей з документів, які можуть бути використані, як доказ у вказаному провадженні, прокурор подав це клопотання.

Керуючись ч. 2 ст. 163 КПК України клопотання просить розглядати без виклику осіб, у володінні яких знаходяться вищевказані документи, у зв`язку із тим, що виклик в судове засідання зазначених осіб може призвести до зміни або знищенню документів до яких планується здійснити тимчасовий доступ та до передчасного розголошення відомостей, які безпосередньо стосуються суті кримінального провадження та процесуальних дій, які заплановано провести з метою збирання доказів.

У судове засідання прокурор ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3 не з`явився, проте подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України судове засідання проводиться без виклику приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , у володінні якої знаходяться документи, з наведених прокурором підстав.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у межах якого подано до суду клопотання, слідча суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу.

Крім того, у випадку необхідності отримання персональних даних особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України містить охоронювану законом таємницю, сторона кримінального провадження в порядку, передбаченому главою 15 КПК України, має право згідно з положеннями ст. 160 КПК України звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, що є необхідними для з`ясування всіх обставин справи у даному провадженні є потреба у наданні тимчасового доступу до речей і документів.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі і документи знаходяться у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 а також те, що такі докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з урахуванням можливості використати як доказ відомості, що містяться у них і відсутність можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначеної інформації, слідча суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 131-132, 159-166, 309, 310, 395 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 21.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Надати у розпорядження (забезпечити) прокурорам Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 право тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до довіреності від 01.12.2020 зареєстрованої в реєстрі за № 3436, якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бути його представником з усіх питань, що стосуються приватизації на його ім`я квартири АДРЕСА_2 , з можливістю вилучення оригіналу документа.

Строк дії ухвали - два місяці з дня її постановлення.

Роз`яснити, особі, яка зазначена в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, як володілець речей або документів, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Особа, яка зазначена в даній ухвалі слідчого судді, як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених речей і документів вказаній особі за умови пред`явлення копії цього судового рішення.

Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язана залишити володільцю речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, або ж на вимогу останнього залишено копію вилучених документів.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя: ОСОБА_1