У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників заявника - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» (), про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И ЛА:

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» (), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року в межах кримінального провадження № 0000438 від 18 травня 2023 року

Клопотання мотивовано тим, що вищевказаною ухвалою слідчого судді було накладено арешт на приміщення ТРК «РайON» (торгово-розважальний центр і паркінг на 861 машиномісце, в тому числі: відкритий паркінг третього поверху на 421 машиномісце, відкритий паркінг четвертого поверху на 197 машиномісць, відкритий паркінг з навісом четвертого поверху на 243 машиномісця), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лаврухіна Миколи, що складається з нежитлової будівлі (літ. А) загальною площею 34214,20 кв. м, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» (), з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зазначений арешт підлягає скасуванню, оскільки стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів причетності ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» до розслідуваних злочинів. Твердження про направлення прибутку від діяльності ТРК «РайON» на допомогу державі-агресору ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення.

ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» є підприємством, зареєстрованим згідно з чинним законодавством України, яке здійснює свою діяльність на територій України у повній відповідності до положень українського законодавства, із використанням рахунків, відкритих в українських банках, і сплачує дохід від господарської діяльності в бюджет України.

Додані до клопотання матеріали не свідчать про наявність конкретних фактів банківських переказів або передання коштів представниками ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» на користь держави-агресора.

Згідно з висновком від 12 січня 2024 року № 12/01-2024 економічного дослідження

господарських операцій ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» за період 24 лютого 2022 року - 16 жовтня 2023 року, спеціалістами ТОВ «Аудиторська компанія «ПРО ВЄРО» зроблено висновок про те, що ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» за період з 24 лютого 2022 року по 16 жовтня 2023 року не перераховувало за кордон України будь-які грошові кошти будь-яким юридичним особам приватного та/або публічного права (в тому числі, будь-яким органам державної влади, органам місцевого самоврядування тощо) та/або фізичним особам, а також аналогічним особам, розташованим на території Російської Федерації, Республіки Білорусь та на тимчасово окупованих територіях України.

У тому ж висновку від 12 січня 2024 року № 12/01-2024 зазначається, що ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» за період з 24 лютого 2022 року по 16 жовтня 2023 року не здійснювало господарських операцій з перерахування грошових коштів зі своїх рахунків на рахунки контрагентів: резидентам України - ТОВ «Вояж-Крим» (), ТОВ «Грандінвест» (); нерезидентам ООО «Вояж-Крым» (ИНН /910201001), ООО «Зеленый Город» (ИНН /781001001).

Згідно з висновком експерта від 21 березня 2024 року № 1041/74501 за результатами судово-економічної експертизи, документально не підтверджуються господарські операції, відповідно до яких за період з 24 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» перераховано за кордон України будь-які грошові кошти будь-яким юридичним особам приватного та/або публічного права (в тому числі, будь-яким органам державної влади, органам місцевого самоврядування тощо) та/або фізичним особам, а також аналогічним особам, розташованих в Російській Федерації, Республіці Білорусь та на тимчасово окупованих територіях України.

Крім того, за результатами тієї ж судової експертизи документально не підтверджується здійснення господарських операцій з перерахування грошових коштів з рахунків ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» в період з 24 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 року на рахунки контрагентів: резидентам України - ТОВ «Вояж-Крим» (), ТОВ «Грандінвест» (); нерезидентам ООО «Вояж?Крым» (ИНН /910201001), ООО «Зеленый Город» (ИНН /781001001).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо товариства вбачається, що єдиним учасником товариства є ПРАКСІФІН ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД (PRAXIFIN HOLDINGS LIMITED), юридична особа, що зареєстрована та діє відповідно до законодавства Республіки Кіпр.

Окрім того, ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» не має у вказаному кримінальному провадженні статусу юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, посадовим особам чи працівникам товариства про підозру у даному кримінальному провадженні не повідомлялось, матеріали клопотання не містять відомостей, які б стосувалися протиправної діяльності ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ», а вся процесуальна активність органу досудового розслідування проявилася в проведенні оглядів відкритих джерел та в ініціюванні арешту ТРК з метою подальшої його передачі в управління АРМА.

Враховуючи вищевикладене, у кримінальному провадженні № 0000438 відсутні підстави, які б виправдовували втручання держави у право товариства мирно володіти своїм майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

Таким чином, через 6 місяців з моменту накладення арешту на майно ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» та 11 місяців досудового розслідування кримінального провадження сторона обвинувачення так і не здобула жодних доказів про направлення отриманого прибутку від надання в оренду торгівельних площ ТРК «РайON» повністю або частково на допомогу державі-агресору (пособництво), що свідчить про відсутність необхідності подальшого арешту даного майна, тому звернувся до суду з цим клопотанням. Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, а також зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутній протокол огляду ТРК «РайON», в результаті якого було б встановлено, що вказаний комплекс є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може бути засобом його вчинення або містить сліди його вчинення, тобто відповідність майна критеріям речового доказу. Крім того, протягом тривалого досудового розслідування стороною обвинувачення не здобуто доказів, що дохід який ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» отримує від здачі в оренду приміщень ТРК «РайON» частково або повністю направляється до РФ, що стало підставою для накладення арешту, тому відпала необхідність у подальшому арешті такого майна.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» підтримав позицію іншого захисника та просив задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що воно є необґрунтованим, а арештоване майно визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадження. Скасування арешту перешкоджатиме досягненню дієвості кримінального провадження. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Вислухавши представників власників майна, прокурора, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено слідчим суддею в ході судового розгляду, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000438 від 18 травня 2023 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року у справі № 760/19733/23 накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000438 від 18 травня 2023 року, а саме - на приміщення ТРК « РайON » (торгово-розважальний центр і паркінг на 861 машиномісце, в тому числі: відкритий паркінг третього поверху на 421 машиномісце, відкритий паркінг четвертого поверху на 197 машиномісць, відкритий паркінг з навісом четвертого поверху на 243 машиномісця), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лаврухіна Миколи , що складається з нежитлової будівлі (літ. А) загальною площею 34214,20 кв.м, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» ().

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Як вбачається зі змісту ухвали, якою накладено арешт на майно, слідчий суддя керувався вимогами статті 173 КПК України, врахував розумність і співмірність обмеження права власності, а також, що арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, слідчий суддя враховує, що в силу статті 41 Конституції України, статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

З викладених вище норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.

Слідчим суддею в ході судового розгляду встановлено, що з моменту накладення арешту на вищевказане майно по день розгляду клопотання, органом досудового розслідування не вчинено жодних слідчих чи процесуальних дій з арештованим майном, доказів того, що доходи отримані від діяльності ТРЦ «РайON» повністю або частково направлялися до РФ, арештоване майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, засобом його вчинення або містить сліди його вчинення, тобто його відповідності критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, прокурором не надано.

Крім того, представниками власника майна було надано висновок від 12 січня 2024 року № 12/01-2024 економічного дослідження господарських операцій ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» за період 24 лютого 2022 року - 16 жовтня 2023 року та висновок експерта від 21 березня 2024 року № 1041/74501 за результатами судово-економічної експертизи, в яких встановлено, що документально не підтверджуються господарські операції, відповідно до яких за період з 24 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» перераховано за кордон України будь-які грошові кошти будь-яким юридичним особам приватного та/або публічного права (в тому числі, будь-яким органам державної влади, органам місцевого самоврядування тощо) та/або фізичним особам, а також аналогічним особам, розташованих в Російській Федерації, Республіці Білорусь та на тимчасово окупованих територіях України. Також, не підтверджується здійснення господарських операцій з перерахування грошових коштів з рахунків ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» в період з 24 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 року на рахунки контрагентів: резидентам України - ТОВ «Вояж-Крим» (), ТОВ «Грандінвест» (); нерезидентам ООО «Вояж?Крым» (ИНН /910201001), ООО «Зеленый Город» (ИНН /781001001).

Долучені прокурором в судовому засіданні копії протоколу огляду інтернет-ресурсів від 30 квітня 2023 року та протоколи допиту свідків не спростовують наведені заявником обставини в клопотанні.

До того ж з протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 30 вересня 2021 року вбачається, що зазначену процесульну дію здійснено в межах іншого кримінального провадження № 0000676, а доказів того, що вказане кримінальне провадження виділене (об`єднане) з кримінального провадження № 0000438 прокурором не надано. Отже показання зазначеного свідка не є належним доказом.

Що стосується протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 20 липня 2018 року то з нього не вбачається в межах якого кримінального провадження здійснено допит свідка, що також свідчить про неналежість доказів.

Інших будь-яких доказів на спростування доводів заявника слідчому судді надано не було.

Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що представник власника майна - адвокати ОСОБА_3 , поданим клопотанням довів відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ПрАТ «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» майном та обумовлювали арешт належного йому майна, оскільки досудове розслідування, з моменту накладення арешту на майно, триває значний час, органом досудового розслідування не здійснено необхідних слідчих (розшукових) дій із вказаним майном, доказів, що арештоване майно має значення для кримінального провадження прокурор не надав, а тому слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.

З огляду на викладене та керуючись статтями 98, 170-173, 309, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И ЛА:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року у справі 760/19733/23, на приміщення ТРК «РайON» (торговельно-розважальний центр і паркінг на 861 машиномісце, в тому числі: відкритий паркінг третього поверху на 421 машиномісце, відкритий паркінг четвертого поверху на 197 машиномісць, відкритий паркінг з навісом четвертого поверху на 243 машиномісць), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лаврухіна Миколи, 4 , що складається з нежитлової будівлі (літ.А) загальною площею 34214,20 кв. м та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІВОБЕРЕЖЖЯІНВЕСТ» ().

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1