Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3032/24
Провадження № 1-кп/376/314/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника (адвоката) ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області кримінальне провадження №0000217 від 20.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок, Сквирського району, Київської області, громадянин України, із спеціальною технічною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває вказане провадження.

Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування.

Клопотання обґрунтоване тим, що вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, враховуючи, що дії ОСОБА_4 за вчинення якого обвинувачується, носять характер особливо тяжкого злочину, а також той факт, що ОСОБА_4 має слабкі соціальні зв`язки з державою та суспільством, а саме - офіційно не працює, не має офіційних джерел отримання прибутку та аналізуючи дані кримінального провадження дає підстави слідству вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Враховуючи наявність встановлених Сквирським районним судом Київської області ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, що на даний час не відпали та продовжують існувати в тому самому об`ємі, як і були при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі буде:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від суду, вказує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_4 від суду. Окрім цього, у разі доведення винуватості ОСОБА_4 , то йому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків, може спонукати ОСОБА_4 , змінювати місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для ОСОБА_4 до втечі.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого та свідків (ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків), який обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за вчинені діяння може впливати на свідків та матір потерпілого у даному кримінальному провадженні шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи для уникнення передбаченої законом відповідальностіта реабілітації себе як злочинця.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме умисному вбивстві, під час введення на території України воєнного стану, а тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень, який було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, останній має агресивний склад характеру, офіційно не працевлаштований, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, однак це не стримувало останнього у своїх протиправних діях, в тому числі кримінальному правопорушенні.

Прокурор вважає, що неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи щодо обвинуваченого.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, вказавши що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, залишились незмінними.

У судовому засіданні захисник, а також обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання та просили суд обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що у суду немає можливості з`ясувати на даний час наскільки обгрунтоване кримінальне правопопушення та вважає, що в обвинуваченого не було мотиву для вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також частково погодилися щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що є ризик втечі, оскільки факт інкримінованого злочину у обвинуваченого викликає страх і такий ризик є можливим. Однак вважають, що інші ризики, що заявлені прокурором не мають обгрунтування.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000217 відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України.

20.07.2024 о 00 год. 26 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

20.07.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

11.09.2024 слідчим суддею Сквирського районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого завершується 20.10.2024.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Таким чином, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, а також враховуючи, що ризики, зазначені в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на цей час не змінились, суд вважає продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування строком 60 діб.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,183,184,331,369-372, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування, - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначити 16 грудня 2024 року датою закінчення строку дії даної ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1