Справа № 349/1413/24
Провадження № 1-кс/349/345/24
У Х В А Л А

02 серпня 2024 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні № 0000125 про арешт майна,

учасники справи

слідчий ОСОБА_3

власник майна ОСОБА_4

встановив:

01 серпня 2024 року слідчий слідчого відділення відділення поліції № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Згідно з клопотанням слідчим відділенням відділення поліції №4 (м. Рогатин) проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000125 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 липня 2024 року біля 13 год. ОСОБА_6 шляхом вільного доступу таємно викрала з квартири ОСОБА_4 , що розташована на АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 42 000 гривень, які ОСОБА_4 зберігав за місцем проживання.

31 липня 2024 року у період часу з 15 год 36 хв. до 16 год. 24 хв, слідчим СВ ВП №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 під час проведення огляду місця події на узбіччі дороги між населеними пунктами с. Залужжя і с. Загір`я Рогатинської ТГ, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 41000 гривень, які упаковані у спецпакет PSP 1138582.

Також 31 липня 2024 року у період часу з 19 год. 30 хв. до 19 год. 55 хв., слідчим СВ ВП №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 при проведенні огляду місця події в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , жителька с.Васючин добровільно видала грошові кошти в сумі 1 000 гривень, які вилучено та упаковано у спецпакет КIV 2108026.

Вилучені грошові кошти постановою слідчого від 01 серпня 2024 року визнано речовими доказами, у зв`язку із наявністю достатніх підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засідання клопотання підтримала повністю з підстав, які зазначені у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки залишиться без будь-яких засобів до існування. На цей час він ніде не працює, не отримує пенсії. Грошові кошти в сумі 42 000 гривень, які він заощадив, є єдиним джерелом його прибутку.

Вислухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши додані до клопотання документи, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, приходжу до наступних висновків.

Витягом з ЄРДР підтверджується, що 31 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 31 липня 2024 року на автодорозі М30 між населеними пунктами Залужжя і Загір`я на правому узбіччі дороги виявлено грошові кошти на загальну суму 41 000 грн.

За протоколом огляду місця події від 31 липня 2024 року ОСОБА_6 добровільно видала слідчому СВ ВП № 4 (м. Рогатин) ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1000 грн. (одну купюру номіналом 1000 гривень).

Постановою слідчого від 01 серпня 2024 року тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий не довів, що в разі не накладення арешту на грошові кошти, буде існувати можливість їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Крім того, відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.2 та ст.7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

На переконання слідчого судді накладення арешту на грошові кошти потерпілого ОСОБА_4 , які є єдиним джерелом для його існування, матиме для нього негативні наслідки, грубо порушуватиме його права, як власника майна.

Враховуючи викладене, а також те, що слідчий не довів необхідність арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

За ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна - грошових коштів в сумі 42 000 гривень з яких 41 000 гривень запакована у спеціальний пакет PSP 1138582, 1000 гривень запаковано у спецпакет KIV 2108026, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_3 відмовити.

Повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_3 грошові кошти в сумі 42 000 гривень.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1