Справа № 1304/1-76/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/1390/1108/12 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

захисника-адвоката: ОСОБА_7

засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_13 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 23- 28 грудня 2011 року,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, уродженця с. Нарушевці Ошмянського району Гродненської області Республіки Білорусь, поляка, приватного підприємця, з вищою освітою, раніше не судженого, що має на утриманні малолітню дитину, інваліда третьої групи, прож. АДРЕСА_1 -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 255 ч. 1 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 цього ж кодексу звільнено підсудного від відбування покарання якщо протягом 3 років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, визначені у ст. 76 КК України.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, одруженого, освіта вища, непрацюючого, раніше не судженого, прож. АДРЕСА_2 , -

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 15, 191 ч. 5, 205 ч. 2, 255 ч. 1, 366 ч. 3 КК України і призначено йому покарання:

за ст. ст. 15, 191 ч. 5 КК України - 7 років позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на три роки з конфіскацією майна;

за ст. ст. 191 ч. 5 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ст. 255 ч. 1 КК України 6 років позбавлення волі;

за ст. 205 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі;

за ст. 366 ч. 2 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на три роки;

На підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання шляхом поглинання більш суворим менш суворого 7 років 6 місяців позбавлення волі із позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю стоком на 3 роки та з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі рахувати з моменту затримання саме з 21.02.2006 р.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Бужани Горохівського району Волинської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньо освітою, раніше не судженого, проживаючого у АДРЕСА_3 , -

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 191 ч. 5, ст. 15 ч. 1 ст. 191 ч. 5, 205 ч. 2, 255 ч. 1, 366 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 255 ч. 1 КК України 6 років позбавлення волі;

за ст. 191 ч. 5 КК України 7 років 3 місяці позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки та з конфіскацією майна;

за ст. 15 ч. 1, 191 ч. 5 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки та з конфіскацією майна;

за ст. 205 ч. 2 КК України у вигляді 4 роки позбавлення волі;

за ст. 366 ч. 2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначено підсудному покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим і визначити таке у вигляді позбавлення волі строком 7 років 3 місяців позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки та з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі рахувати з моменту затримання саме з 23.02.2006р.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Оргеєва Респулбіки Молдова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, інваліда другої групи, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5, 15 ч. 1 ст. 191 ч. 5, 205 ч. 2, 255 ч. 1, 366 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання:

за ст. 255 ч.1 5 років позбавлення волі;

за ст. 191 ч. 5 КК України у вигляді позбавлення волі на підставі ст. 69 КК України нижче нижчої межі строком на 4 роки 6 місяців та з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки без конфіскації майна;

за ст. 15 ч. 1, 191 ч. 5 КК України у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст 69 КК на 4 р. 3 міс. підставі ст. 69 КК України нижче нижчої межі та з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки;

за ст. 205 ч. 2 КК України у вигляді 4 років позбавленні волі;

за ст. 366 ч. 2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначено підсудному міру покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим і визначити таке у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання якщо протягом 3 років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, визначені у ст. 76 КК УКраїни

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Львова, громадянки України, українки, з вищою освітою, розлученої, приватного підприємця, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , -

визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. 5 КК України, ст. 15 ч. 1 ст. 191 ч. 5, 205 ч. 2, 255 ч. 1, 366 ч. 2 КК України і призначити їй покарання:

за ст. 255 ч.1 КК України 6 років позбавлення волі;

за ст. 191 ч. 5 КК України 7 років 3 місяці позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки та з конфіскацією майна;

за ст. 15 ч. 1, 191 ч. 5 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки та з конфіскацією майна;

за ст. 205 ч. 2 КК України у вигляді 4 роки позбавлення волі.

за ст. 366 ч. 2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки.

На підставі ст.70 КК України остаточно призначено підсудній покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим і визначити таке у вигляді позбавлення волі строком 7 років 3 місяців позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки та з конфіскацією майна. Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі рахувати з моменту затримання саме з 21.10.2008 р.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судженого за ст. 205 ч.2 КК України та 28 грудня 2006 року звільненого Сихівським районним судом м. Львова від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п. б Закону України Про амністію від 31.05.2005 року, Залізничним районним судом 14 липня 2006р. за ст..212 ч.2, 366 ч.2 КК України звільненого від кримінальної відповідальності на підставі ст..1 п.б Закону України «Про амністію`від 31.05.2005р. , прож. АДРЕСА_6 , -

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. ч.1 ст. 191 ч. 5, 15 ч. 1, 191 ч. 5, 255 ч. 1, ч. 2 ст. 366 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 255 ч. 1 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі;

за ст. 191 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки без конфіскації майна;

за ст. 15 ч. 1, 191 ч. 5 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки;

за ст. 366 ч. 2 КК України строком на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначено підсудному міру покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим і визначити таке у вигляді позбавлення волі строком 6 років позбавлення волі із позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки. Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі рахувати з моменту затримання, а саме з 24.03.2009 р.

За ст. 209 ч. 3 КК України усіх підсудних, а ОСОБА_8 ще й за ст. ст. 191 ч. 5, ст. 15 ч. 1, 191 ч. 5, 205 ч. 2 і ст. 366 ч. 2 КК України виправдано та визнано по суду невинними.

Цивільний позов, заявлений до підсудних, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . ОСОБА_14 задоволено.

Стягнуто з підсудних в користь держави, ДПІ у Шевченківському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Шевченківському районі м. Львова ГУДКУ 1 603 766 грн. (один мільйон шістсот три тисячі сімсот шістдесят шість грн.)

Стягнуто з даних підсудних в користь держави, ДПІ у Франківському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Франківському районі м. Львова ГУДКУ

4 129 393, 99 грн. (чотири мільйони сто двадцять дев`ять тисяч триста дев`яносто три грн.)

Стягнуто з підсудних в користь держави, ДПІ у Галицькому районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Галицькому районі м. Львова ГУДКУ 7 959 531, 49 грн. (сім мільйонів дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот тридцять одна грн.)

Стягнуто з підсудних в користь держави, ДПІ у Личаківському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Личаківському районі м. Львова ГУДКУ 267 950 грн. (двісті шістдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят грн.)

Стягнуто з підсудних в користь держави, ДПІ у Залізничному районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Залізничному районі м. Львова ГУДКУ 1 051 249, 5 грн. ( один мільйон п`ятдесят одна тисяча двісті сорок дев`ять грн.)

Стягнуто з даних підсудних в користь держави, ДПІ у Пустомитівському районі на рахунок Управління Державного Казначейства у Залізничному районі м. Львова ГУДКУ 276 487, 2 грн. (двісті сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят сім грн.).

У задоволення цивільного позову до ОСОБА_8 відмовлено.

Обрані підсудним запобіжні заходи, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 - взяття під варту, ОСОБА_8 та ОСОБА_14 - підписка про не виїзд залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Згідно вироку суду, лютому 2002 року ОСОБА_8 , маючи спільний з ОСОБА_9 умисел, створив злочинну організацію, метою діяльності якої було б заволодіння грошовими коштами з державного бюджету, шляхом незаконного відшкодування податку на додану вартість на підставі подання в податкові органи Львівської області завідомо фіктивних документів, зі стійким ієрархічним об`єднанням п`яти і більше осіб, члени якої, за попередньою змовою, зорганізувалися для спільної діяльності з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із заволодінням державними коштами в складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , а також інших осіб, відносно яких (останніх) відмовлено у порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 8 КПК України або виділено в окреме провадження в зв`язку з їх розшуком.

Умисел підсудного полягав у створенні видимості господарської діяльності великої кількості господарюючих суб`єктів, а також введенні в оману державних органів, повноважних контролювати правомірність заявлених суб`єктами господарської діяльності сум до відшкодування податку на додану вартість, проводити перевірки з цього приводу тощо, і в випадках підтвердження фактів законності такого відшкодування, проводити виплати суб`єктам господарювання відповідних коштів з державного бюджету, зокрема: податкових органів, які в випадках заявлення суб`єктами господарювання певних сум до відшкодування податку на додану вартість при прийомі податкової звітності, зобов`язані здійснювати перевірки фінансово-господарської діяльності на предмет законності такого відшкодування; органів державного казначейства, які у встановлених законом випадках за висновками податкових органів чи на підставі судових рішень, зобов`язані у визначений законом термін провести відшкодування податку на додану вартість; судів, які у випадках виникнення спору між суб`єктами господарювання та контролюючими органами щодо законності відшкодування податку на додану вартість, повинні вирішити справу суті.

Для досягнення мети злочинної організації, підсудний, інші особи, справи відносно яких виділені в окреме провадження або не порушувалися з підстав, передбачених ст. 6 п. 8 КПК України, придбавали чи реєстрували суб`єкти господарської діяльності, від імені яких нібито проводились операції по купівлі та продажу товарно-матеріальних цінностей, яких фактично не було і оплата за які не проводилась, та через які безпосередньо перераховувалися державні грошові кошти, одержані злочинним шляхом, в особливо великих розмірах, а саме: ПП Томед, ПП Технопобут, ТзОВ Касандра, ПП Грінго, ПП Корона лідера, ПП Статім, ПП Алюр, ТзОВ Конвінт, ПП М-Сервіс, ТзОВ Леон-Плюс, ТзОВ Кафе Експрес, ТзОВ Пасат, ПП Торговий дім Фавор, ПП Жереб-люкс, ПП Єврообмін, ТзОВ Яворів-Інвест, ТзОВ Студія-Н, ПП Остов, ПП КБ Алмаз, ТзОВ Сомбор та ПП Промінтранс.

Злочинна організація, учасники якої мали єдність намірів на вчинення злочинів, діяла протягом тривалого часу, а саме з лютого 2002 року по червень 2005 року, в тісному зв`язку, за заздалегідь розробленим єдиним планом підготовки, вчинення та приховання злочинів, з чітким розподіленням функцій між її учасниками, спрямованих на досягнення єдиного плану.

Під час діяльності злочинної організації ОСОБА_9 , будучи службовою та матеріально-відповідальною особою низки суб`єктів підприємницької діяльності, організовував вчинення злочинів, керував їх підготовкою та вчиненням, розподіляв функції між її учасниками, у відповідності до попередньо узгодженого ними плану, частину яких виконував сам, а інші функції - доручав членам злочинної організації, забезпечував фінансування групи, організовував підготовку на оформлення завідомо фіктивних фінансово-господарських документів, необхідних для подачі їх в податкові органи з метою незаконного відшкодування податку на додану вартість, контролював поступлення бюджетних коштів, їх зняття готівкою чи перерахування коштів різним суб`єктам господарської діяльності по надуманих (неіснуючих) угодах нібито купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, яких фактично не було, і також подальшого зняття цих коштів готівкою, організовував приховування злочинів.

Окрім цього, з метою викрадення бюджетних коштів в особливо великих розмірах та створення видимості нібито проведення фінансового-господарської діяльності низкою створених членами злочинної організації завідомо фіктивних підприємств, з метою введення в оману контролюючих органів, які відслідковують законність відшкодування суб`єктам господарської діяльності податку на додану вартість, організатор злочинної організації ОСОБА_9 став також приватним підприємцем з відкриттям низки розрахункових рахунків в банках м. Львова як суб`єкт підприємницької діяльності та як фізична особа, на які (рахунки) також перераховувались незаконно отримані бюджетні кошти, що в подальшому знімались готівкою членами злочинної організації та привласнювались. Окрім цього, ОСОБА_9 , будучи організатором злочинної організації, з метою відслідковування всіх незаконно отриманих бюджетних коштів як відшкодування податку на додану вартість з метою їх подальшого привласнення, у випадках зняття членами злочинної організації готівки, супроводжував членів організації в банк, та по отриманню ними готівки, зразу забирав її у них, виконуючи функції касира злочинної організації.

До участі у злочинній організації залучалися також особи, що володіли бухгалтерськими знаннями і виконували безпосередні вказівки організаторів, діючи в змові з іншими членами злочинної організації, з метою незаконного відшкодування бюджетних коштів в особливо великих розмірах, згідно відведеної їм ролі в утвореній злочинній ієрархії, вели бухгалтерський облік зазначених вище суб`єктів господарської діяльності, заповнювали та подавали до різних податкових інспекцій м. Львова та Львівської області завідомо фіктивні податкові декларації, податкові накладні та інші бухгалтерські документи, ставали приватними підприємцями, відкривали банківський розрахунковий рахунок, на який перераховувались викрадені бюджетні кошти, котрі в подальшому знімались готівкою та привласнювалися членами злочинної організації.

Члени злочинної організації ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , які, згідно встановленої організаторами злочинної організації ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ієрархії, виконуючи безпосередні вказівки організаторів злочинної організації, а також активних членів злочинної організації, будучи службовими та матеріально-відповідальними особами, з метою привласнення бюджетних коштів в особливо великих розмірах, згідно відведеної їм ролі в утвореній злочинній ієрархії, займали середню ланку в злочинній організації. Вони стали засновниками та директорами деяких фіктивних підприємств, а також підшуковували осіб з числа низького соціального рівня, залежних від алкоголю, на яких, зловживаючи їх довірою, також реєстрували інші підприємства та призначали їх номінальними директорами. В подальшому, з метою розкрадання бюджетних коштів в особливо великих розмірах, від свого імені та від імені осіб, введених ними в оману, складали завідомо фіктивні документи про нібито здійснення ними низки угод по фактах купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, яких фактично не було, і подавали зазначені фіктивні документи в податкові органи, вводячи службових осіб останніх в оману, в результаті чого незаконно отримували бюджетні кошти в особливо великих розмірах як відшкодування податку на додану вартість, які привласнювали та розділяли між собою.

Всього, членами злочинної організації ОСОБА_9 , як співорганізатором злочинної організації, членами злочинної організації ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , а також іншими її учасниками, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження або стосовно яких відмовлено у порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.8 КПК України, в результаті проведення безтоварних операцій з придбання нібито товарно-матеріальних цінностей через ПП Томед, ПП Технопобут, ТзОВ Касандра, ПП Грінго, ПП Корона лідера, ПП Статім, ПП Алюр, ТзОВ Конвінт, ПП М-Сервіс, ТзОВ Леон-Плюс, ТзОВ Кафе Експрес, ТзОВ Пасат, ПП Торговий дім Фавор, ПП Жереб-люкс, ПП Єврообмін, ТзОВ Яворів-Інвест, ТзОВ Студія-Н, ПП Остов, ПП КБ Алмаз, ПП Промінтранс та ТзОВ Сомбор, через які безпосередньо, на підставі поданих фіктивних документів, відшкодовувались бюджетні кошти в особливо великих розмірах, та через низку фіктивних підприємств, які спеціально були створені чи придбані членами злочинної організації з метою створення видимості правдивості укладення угод про факти поставок товарно-матеріальних цінностей, які (угоди про поставки) насправді були фіктивними (безтоварними), і через розрахункові рахунки яких також розкрадались бюджетні кошти, а також через створені членами злочинної організації приватні підприємства, на розрахункові рахунки яких також поступали бюджетні кошти в особливо великих розмірах, які, як правило, знімались готівкою та членами злочинної організації привласнювались, і в період 2002-2005 років було отримано злочинним шляхом бюджетні кошти на загальну суму 15 539 841,18 грн. у вигляді відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість, які членами злочинної організації були привласнені та легалізовані, чим заподіяно великої матеріальної шкоди державі.

Зокрема, для реалізації свого наміру та полегшення здійснення злочинної діяльності, за заздалегідь розробленим єдиним планом підготовки, вчинення та приховання злочинів, з чітким розподіленням функцій між її учасниками, спрямованих на досягнення єдиного наміру по незаконному заволодінню бюджетними коштами, згідно відведеної ролі кожному з учасників злочинної організації, члени такої з метою подальшого полегшення скоєння злочинів та наміру створення чи придбання низки завідомо фіктивних суб`єктів господарської діяльності, через які в подальшому можна було б привласнювати незаконно отримані бюджетні кошти, з метою прикриття своєї незаконної діяльності, в період 2002-2004 років зазначені члени злочинної організації, з метою привласнення бюджетних коштів в особливо великих розмірах шляхом привласнення через ТзОВ «Пасат», ПП «Леон-Плюс», ТзОВ Сомбор», ПП КБ «Алмаз», ПП «Корона лідера», ПП «Касандра`та ПП «Грінго», за певні періоди заповнювали та подавали у відповідні податкові інспекції м. Львова та Львівської області податкові декларації з податку на додану вартість, в яких, з метою отримання бюджетних коштів через відшкодування ПДВ в особливо великих розмірах та з метою подальшого їх (бюджетних коштів) привласнення, вносили завідомо неправдиві показники з податкового зобов`язання і податкового кредиту, та з вказівкою конкретних сум податку на додану вартість, що підлягають сплаті (відшкодуванню) з державного бюджету. Однак свій намір на заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах через відшкодування податку на додану вартість члени злочинної організації не довели до кінця по незалежних від їх волі причинах, так як їх наміри в подальшому були викриті та припинені як співробітниками податкових інспекцій, які проводили тематичні документальні перевірки по питаннях достовірності визначення податкового зобов`язання та податкового кредиту по податку на додану вартість, заявлених до відшкодування з бюджету, так і по рішеннях господарського суду Львівської області, в яких судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо безпідставного відшкодування бюджетних коштів на підставі поданих членами злочинної організації завідомо фіктивних документів (податкових декларацій, угод купівлі-продажу, податкових накладних тощо).

Членами злочинної організації в особі ОСОБА_15 , як організатора злочинної організації, та членів злочинної організації в особі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , та інших співучасників відносно яких відмовлено у порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.8 КПК України або матеріали кримінальної справи відносно яких виділено в окреме провадження, в результаті проведення безтоварних операцій по факту нібито придбання ТзОВ КБ «Алмаз», ПП «Грінго», ПП Касандра», ТзОВ «Сомбор», ТзОВ «Пасат», ТзОВ Леон Плюс`та ПП «Корона лідера`товарно-матеріальних цінностей у низки суб`єктів господарської діяльності, чого фактично не було і оплата за які не проводилась, мали намір отримати злочинним шляхом бюджетні кошти на загальну суму 4 847 321 грн. у вигляді відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість, що складає особливо великі розміри, і які члени злочинної організації мали намір привласнити, однак свого наміру до кінця не довели по незалежних від їхньої волі причинах, так як їх злочинні наміри були викриті працівниками податкових інспекцій під час проведення перевірок на предмет законності заявлених до відшкодування бюджетних коштів, і яким було відмовлено в проведенні зазначених відшкодувань з державного бюджету.

ОСОБА_9 , як організатор злочинної організації, та її члени ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_14 , а також інші співучасники, відносно яких відмовлено у порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.8 КПК України або матеріали кримінальної справи відносно яких виділено в окреме провадження, з метою заволодіння грошовими коштами з державного бюджету в особливо великих розмірах, шляхом незаконного відшкодування податку на додану вартість на підставі подання в податкові органи Львівської області завідомо фіктивних документів, а також з метою прикриття незаконної підприємницької діяльності, без справжнього наміру здійснювати таку діяльність, зафіксовану в установчих документах, у період 2002-2005 років здійснювали фіктивне підприємництво, яке виразилося в тому, що ними, для досягнення мети злочинної організації, було придбано чи зареєстровано низку суб`єктів господарської діяльності, від імені яких нібито проводились операції по купівлі та продажу товарно-матеріальних цінностей, яких фактично не було і оплата за які не проводилась, та через які безпосередньо відмивались отримані злочинним шляхом бюджетні кошти, а саме: ПП Томед, ПП Технопобут, ТзОВ Касандра, ПП Грінго, ПП Корона лідера, ПП Статім, ПП ОСОБА_16 , ТзОВ Конвінт, ПП ОСОБА_17 , ТзОВ Леон-Плюс, ТзОВ Кафе Експрес, ТзОВ Пасат, ПП Торговий дім Фавор, ПП Жереб-люкс, ПП Єврообмін, ТзОВ Яворів-Інвест, ТзОВ Студія-Н, ПП Остов, ПП КБ Алмаз, ТзОВ Сомбор та ПП «Промінтранс», а також члени злочинної організації ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , в обов`язок яких входило підшуковувати осіб з числа низького соціального рівня та залежних від алкоголю, щоб в подальшому, на підставі зловживання їх довірою та складення завідомо фіктивних документів, перереєстровувати чи оформляти на них створені членами злочинної організації завідомо фіктивні підприємства, по погодженню з рештою її членів, підшуковували таких осіб та призначали їх номінальними засновниками та директорами тощо.

Крім цього, ОСОБА_9 , як організатор злочинної організації, та її члени ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , а також інші співучасники, відносно яких відмовлено у порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.8 КПК України або матеріали відносно яких виділені з кримінальної справи в окреме провадження, з метою заволодіння грошовими коштами з державного бюджету в особливо великих розмірах, шляхом незаконного відшкодування податку на додану вартість на підставі подання в податкові органи Львівської області завідомо фіктивних документів, а також з метою прикриття незаконної підприємницької діяльності, без справжнього наміру здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах, також в період 2002-2005 років вчиняли службові підроблення, тобто вносили до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, вчиняв інші підроблення документів, а також складали та видавали завідомо неправдиві документи, і своїми діями спричинили тяжкі наслідки.

Всього ОСОБА_9 , як організатор злочинної організації, та її члени ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , та інші співучасники, відносно яких відмовлено у порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.8 КПК України або матеріали відносно яких виділені з кримінальної справи в окреме провадження, в період 2002-2005 років в складі злочинної організації вчинили службові підроблення документів, що спричинили майнову шкоду державі на загальну суму 15 539 841,18 грн., що спричинило тяжкі наслідки.

Крім цього, в період 2002-2004 років ОСОБА_9 , як організатор злочинної організації, та її ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , та інші співучасники, відносно яких відмовлено у порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п.8 КПК України або матеріали відносно яких виділені з кримінальної справи в окреме провадження, з метою привласнення бюджетних коштів в особливо великих розмірах через розрахункові рахунки ТзОВ «Пасат», ПП «Леон-Плюс», ТзОВ «Сомбор», ПП КБ «Алмаз», ПП «Корона лідера», ПП «Касандра`та ПП «Грінго», за певні періоди заповнювали та подавали у відповідні податкові інспекції м. Львова та Львівської області податкові декларації з податку на додану вартість, в яких, з метою отримання бюджетних коштів через відшкодування ПДВ в особливо великих розмірах та з метою подальшого їх (бюджетних коштів) привласнення, вносили завідомо неправдиві показники з податкового зобов`язання і податкового кредиту, та з вказівкою конкретних сум податку на додану вартість, що підлягають сплаті (відшкодуванню) з державного бюджету. Однак, свій намір на заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах через відшкодування податку на додану вартість члени злочинної організації не довели до кінця по незалежних від їх волі причинах, так як їх наміри в подальшому були викриті та припинені як співробітниками податкових інспекцій, які проводили тематичні документальні перевірки по питаннях достовірності визначення податкового зобов`язання та податкового кредиту по податку на додану вартість, заявлених до відшкодування з бюджету, так і по рішеннях господарського суду Львівської області, в яких судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо безпідставного відшкодування бюджетних коштів на підставі поданих членами злочинної організації завідомо фіктивних документів (податкових декларацій, угод купівлі-продажу, податкових накладних тощо).

Таким чином, зібраними досудовим слідством та перевіреними судом доказами повністю підтверджується створення підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинної організації з метою вчинення тяжкого злочину (а стосовно останнього і участь у такій організації і вчинених у її складі злочинах) разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , іншими особами, у порушенні кримінальних справ відносно яких відмовлено з підстав, передбачених ст 6 п. 8 КПК України або матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, тобто скоєння злочину, передбаченого ст 255 ч. 1 КК Укаїни.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , діючи у складі злочинної організації, вчинили заволодіння і привласнення чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, повторно, в особливо великих розмірах організованою злочинною групою, тобто скоїли злочин, передбачений ст. 191 ч. 5 КК України, а по окремих епізодах злочинної діяльності замахи на скоєння таких же злочинів, оскільки суспільно-небезпечний умисел, відомий і погоджений усіма співучасниками членами злочинної організації до кінця не довели з незалежних від них причин. Такі дії підлягають кваліфікації за ст. 15 ч. 1, ст. 191 ч.5 КК України.

Крім цього, ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , здійснюючи план суспільно-небезпечних дій злочинної організації, своїми умисними діями вчинили фіктивне підприємництво, тобто створили або придбали суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) з метою прикриття незаконної діяльності, повторно, чим заподіяли велику матеріальну шкоду державі, тобто скоїли злочин, передбачений ст.205 ч. 2 КК України.

Крім цього, ці ж підсудні, будучи службовими і матеріально-відповідальними особами суб`єктів підприємницької діяльності, з корисливих мотивів, у складі злочинної організації, внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості (службове підроблення), вчинили інші підроблення документів, а також складали та видавали завідомо неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки, тобто скоїли злочини, передбачені ст. 366 ч. 2 КК України.

ОСОБА_8 виправдано за ст. ст. 191 ч. 5, 15 ч. 1, 191 ч. 5, ст. 205 ч. 2, ст. 366 ч. 2 КК України у зв`язку з недоведеністю його причетності до вчинення цих посягань.

Крім цього, недоказаною визнано участь усіх підсудних у вчиненні легалізації коштів, завідомо здобутих злочинним шляхом. Дії по перерахунку одержаних з державного бюджету коштів на інші суб`єкти господарської діяльності, громадянам - підприємцям хоч би й за господарськими договорами вчинялись підсудними з метою безперешкодного заволодіння грошима, а не для їх легалізації, як це передбачено диспозицією ст. 209 КК України. Подібні посягання повністю охоплюються ст. 191 ч. 5 цього ж кодексу.

Крім цього, визнано зайвою кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ст. 366 ч. 1, КК України, оскільки вчинене ним посягання повністю охоплюється диспозицією і санкцією ч. 2-ї цієї ж статті і не потребує додаткової кваліфікації скоєного діяння ще й за ч. 1, яку слід виключити з обсягу обвинувачення.

Згідно постанови Галицького районного суду м. Львова від 23-28 грудня 2011 року закрито провадження по кримінальній справі в частині обвинувачення ОСОБА_12 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

На вирок суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляцію та доповнення до неї в якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 27 грудня 2011 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особам засуджених внаслідок м`якості та кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду.

Зазначає, що виправдовуючи підсудного ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 15 ч. 1, 27 ч. 3, 28 ч. 4, 191 ч. 5, 27 ч. 3, 28 ч. 4, 205 ч. 2, 209 ч. 3, 366 ч. 2 КК України, а інших засуджених за ст. 209 ч. 3 КК України, судом не враховано наявність у матеріалах кримінальної справи достатнього об`єму доказової бази щодо причетності всіх підсудних до інкримінованих їм злочинів.

Вказує, що багато чисельні показання свідків свідчать про те, що всі учасники злочинної організації знали один одного, діяли за чітко встановленою ієрархією, при якій одні її організатор та керівник в особі ОСОБА_8 в основному, спілкується виключно з ОСОБА_9 , а останній, з іншими фігурантами.

Крім того, вина підсудних підтверджується протоколами пред`явлення для впізнання по фото з відповідними показами ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , а також ОСОБА_21 ОСОБА_9 , очними ставками між ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , ОСОБА_18 і ОСОБА_9 , ОСОБА_21 та ОСОБА_9 , речовими доказами і документами, які маються у кримінальній справі.

Причетність підсудних до інкримінованих їм злочинів підтверджується висновками судово-почеркознавчих експертиз, за якими рукописні тексти та підписи на на бухгалтерських документах вчинено ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 та ОСОБА_11 , а також підроблені підписи, виконані невідомою особою з наслідуванням підписів інших керівників суб`єктів підприємницької діяльності, висновками експертиз технічного дослідження документів та комп`ютерної техніки і програмних продуктів, а також речовими доказами та їх оглядом. Врешті, у матеріалах кримінальної справи маються покази самих підсудних, допитаних на досудовому слідстві в якості свідків, підозрюваних чи обвинувачених.

Признаючи покарання, судом порушено вимоги ст.. 65 КК України, а тому безпідставно застосовано при призначенні покарання ОСОБА_12 ст. 69 КК України та призначено більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, яке за своїм розміром є явно несправедливим.

Акцентує, що судом не враховано невизнання вини ОСОБА_8 та ОСОБА_12 за інкримінованими їм органом досудового слідства злочинами, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 визнали свою частково, як і не враховано, що відповідно до ст. 12 КК України вчинені підсудними злочини є особливо тяжкими.

Вказує, що покарання всім підсудним призначено без урахування вимог ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якою рекомендовано судам призначити більш суворе покарання особам, які вчинили злочини у складі організованих груп. Водночас, вироком підтверджено вчинення підсудними злочинів у складі злочинної організації. Крім цього судом в мотивувальній частині вироку епізодів злочинної діяльності по кримінальній справі № 1671771 про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 за ст..ст. 191 ч.5, 209 ч.3, 28 ч.3, 366ч.1 КК України , злочинними діями яких державному бюджету спричинено шкоду на 1 275 298 грн.

На вирок суду засуджена ОСОБА_11 подала апеляцію та доповнення до неї, просить скасувати вирок Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2011 року, виправдати її за ст. 191 ч. 5, ст. 255 ч. 1, ст.. 366 ч. 2 КК України. Призначити їй покарання за ст. 205 ч. 2 КК України по відбутому покаранню ( з 21 жовтня 2008 р.). У випадку скасування вироку просить застосувати до неї запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Просить зняти з неї покарання у вигляді конфіскації майна.

Вважає вирок необґрунтованим, незаконним, а відтак таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав: невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи; істотне порушення кримінально-процесуального закону; неправильне застосування кримінального закону; невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Зазначає, що свою вину визнає частково, не погоджується із кваліфікацією її дій, вважає, що їй зайво інкриміновані ст. ст. 191, 255 КК України.

В доповненнях до апеляції зазначає, що досудовим слідством та перевіреними судом доказами не підтверджується її участь у злочинній організації.

Вказує на те, що у мотивувальній частині вироку не наводяться обставини, які вказують на її причетність до скоєних злочинів та докази, на яких ґрунтується висновок суду. Посилається на те, що всі покази свідків вказують на її непричетність до участі в злочинній організації, в матеріалах кримінальної справи немає жодного документу, який би вона підробила. Посилається на те, що вирок базується на показах, які вона давала в прокуратурі м. Тернополя та від яких повністю відмовилась у суді, оскільки працівники прокуратури м. Тернополя, незаконно вивезли її з застосуванням сили у м. Тернопіль і під їхнім тиском і їхню диктовку давала свідчення про те, що ОСОБА_9 просив її завезти декларацію до м. Тернополя.

Висновки суду щодо її причетності до викрадення бюджетних коштів, не підтверджуються доказами, які є у матеріалах справи.

На вирок суду засуджений ОСОБА_9 подав апеляцію в якій просить виправдати його за ст. 191 ч. 5, ст. 15, ст. 191 ч. 5, ст. 255 ч. 1, ст. 205 ч. 2, ст. 366 ч. 2 КК України. Призначити йому покарання за ст. 256 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк по відбутому покаранню (з 21.02.2006 р.). У випадку скасування вироку просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Просить зняти з нього покарання у вигляді конфіскації майна.

Вважає, необґрунтованим і несправедливим те, що його визнано організатором злочинної організації, вважає вирок суду упередженим. До створення чи купівлі жодної з інших фірм, крім ТзОВ «Кафе експрес`та ТзОВ «Студія-Н`по справі він не мав ніякого відношення, що підтверджується статутними документами і показаннями попередніх власників фірм. ТзОВ «Кафе Експрес», всупереч обвинуваченню, не було фіктивною фірмою, а працювало ще з 1995 року. Щодо ТзОВ «Студія-Н», обвинувачення повністю ґрунтується на перекрученні і спотворенні фактів, хибних припущеннях і невірних висновках.

В доповненнях до апеляції просить звернути увагу на його доводи і об`єктивно розглянути справу, застосувати до нього ст. 69 КК України і звільнити від відбування покарання. Для об`єктивної оцінки його доводів просить надати йому можливість дати показання через «Поліграф».

Покликається на те, що обвинувачення сформовано на неправдивих показаннях і хибних припущеннях.

Зазначає, що безпідставним є визнання його організатором злочинної організації,

доказова база вироку була підкріплена упередженістю судді, який безпідставно оголосив його винним ще за пів року до проголошення вироку, проігнорував всі його доводи.

На вирок суду засуджений ОСОБА_10 подав апеляцію в якій просить застосувати до нього ст. 69 КК України. Зробити уточнення у вироку, оскільки під вартою він перебуває з 22.02.2006 р., а не з 26.02.2006 р., як зазначено у вироку, вважає вирок суворим.

Просить взяти до уваги, що він щиро покаявся, до кримінальної відповідальності притягається вперше, співпрацював із слідством під час досудового слідства, має на утриманні неповнолітню дитину, дружина інвалід третьої групи, позитивно характеризується, сім`я перебуває у важкому матеріальному стані, відбув ѕ від призначеного йому покарання.

На вирок суду засуджений ОСОБА_12 подав апеляцію в якій просить пом`якшити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, скасувати вирок Галицького районного суду м. Львова і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк по відбутому покаранню з 24.03.2009 р.

В обґрунтування апеляції зазначає, що справа по якій він був засуджений у 2006 році, повністю увійшла в дану справу, зокрема 1-5 томи цієї справи є ксерокопіями документів з попередньої справи. Жодних нових документів чи допитів не з`явилось у справі, яку розглядав Галицький суд м. Львова.

Вказує на те, що всупереч ст. 61 Конституції України його двічі засуджено по одній і тій же справі.

Посилається на те, що мав відношення до фірм «Томед», «Алмаз`і «Промінтранс», до інших 17 фірм відношення ніякого не мав. Суд не врахував його участі у злочині, у злочинній організації, та тяжкий стан його здоров`я.

На вирок суду захисник ОСОБА_13 в інтересах засудженого ОСОБА_12 подав апеляцію в якій просить змінити вирок Галицького районного суду м. Львова від 27.12.2011 р. в частині призначення покарання. Призначити ОСОБА_12 покарання за ст. 255 ч. 1 КК України 5 років позбавлення волі; за ст. 191 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 роки; за ст. 15 ч. 1, 191 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 роки; за ст. 366 ч. 2 КК україни строком на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 роки.

Остаточно обрати ОСОБА_12 міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і визначити таке у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років позбавлення волі із позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на три роки.

Цивільний позов, заявлений до підсудних, у т.ч. ОСОБА_12 , залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право звернутися із позовом в порядку цивільного судочинства.

Вважає, що вирок в частині призначення покарання ОСОБА_12 слід змінити через невідповідність висновків суду, викладеним у вироку фактичним обставинам справи та невідповідність призначеного покарання особі засудженого.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_12 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення тих же діянь, вчинення яких йому інкримінується спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Вказує, що з 2005 року по час затримання у 2009 році ОСОБА_12 не здійснював жодної підприємницької діяльності, не рахувався керівником жодного суб`єкта підприємницької діяльності і під час провадження слідства у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , являвся свідком, не ухилявся явки в органи дізнання та попереднього слідства, давав викривальні пояснення з приводу всіх обставин справи та був затриманий у приміщенні СВ ГУМВС України у Львівській області, коли був викликаний для чергового допиту.

Судом не взято до уваги що на утриманні ОСОБА_12 також перебувають його пристаріла мати ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_7 , вдова та дружина ОСОБА_24 , яка є пенсіонером.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримання апеляційної скарги прокурора який брав участь в суді першої інстанції та заперечення апеляційних скарг засуджених та захисника , засуджених та захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційних скарг засуджених та захисника, та заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, апеляційні скарга засуджених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 захисника адвоката ОСОБА_13 до часткового задоволення з таких підстав.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22 грудня 2009р. у справі за касаційним поданням на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 01 липня 2009р.касаційне подання заступника прокурора Тернопільської області і засуджених ОСОБА_10 ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_26 задоволено частково . Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 01 липня 2009р. щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , скасовано а справу направлено прокурору для проведення нового розслідування щодо ОСОБА_27 змінено (а.с493-506 т.21 № 1671771).

Згідно листа ВСУ від 26 травня 201р. з метою забезпечення найбільш об`єктивного і повного розгляду справи щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , підсудність після завершення досудового слідства відповідно до ст..26, 38 КПК України визначено Галицькому районному суду. (а.с 464 т.22 № 1671771).

Відповідно до Постанови суду від 07 вересня 2010р. об`єднано в одне провадження кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_15 у вчиненні злочинів передбачених ст..255ч.1, ст..27 ч.3, ст..28 ч.4, ст.. 191 ч.5, ст..15, ст.27 ч.3, ст.. 28 ч.4, ст..191 ч.5, ст.27 ч.3, ст..28ч.4, ст..209 ч.3, 27ч.3, ст..28ч.4, ст..205 ч.2, 27.ч3, 28ч.4, 366ч.2, ст.27.ч.3,28ч.4, ст..366ч.1 КК України , ОСОБА_11 у вчинення злочину передбаченого ст. 255ч.1, 27 ч.2, 28ч.3,4 ,ст.191 ч.5, ст..15, ст..27 ч.2, ст..28 ч.4, ст..191ч.5, 27 ч.2, ст.. 28 ч.3, 4, ст. 209 ч.3, ст..27ч.2, ст..28 ч.4, ст..205 ч.2, ст..27ч.2, ст..28ч.4, ст..366ч.2, ст..27,2, 28ч.3,4, 366ч.1 КК України , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 у вчинення злочинів передбачених ст.. 255ч.1, ст..27 ч.2, ст..28 ч.4, ст..191 ч.5, ст..15, 27ч.2, ст..28ч.4, ст..191 ч.5, ст..27ч.2, ст..28ч.4, ст..209 ч.3, ст..27 ч.2, 28ч.4, ст..205 ч.2, ст..27ч.2, ст..28ч.4, ст..366 ч.2, 27ч.2, 28.ч, 366 ч.1 КК України зі справою про обвинувачення ОСОБА_8 за ознаками злочину передбаченого ст..191 ч.5, ст..209 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.1 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів передбачених ст.. 191 ч.5, 209 ч.3, ст..28ч.3, 366ч.1 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочинів передбачених ст..191 ч.5, ст..209 ч.3, ст..28 ч.3, ст..366 ч.1 КК України ( а.с 297-298 т.100).

Так, досудовим слідством (прокуратури м.Тернопіль) звинувачено ОСОБА_8 у тому, що він в квітні 2004р. з метою заволодіння коштами державного бюджету України в особливо великих розмірах за розробленою схемою незаконного відшкодування податку на додану вартість з використанням підроблених неправдивих документів та подальшою легалізацією ( відмиванням) коштів одержаних злочинним шляхом утворив організовану злочинну групу у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших осіб. ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підшукував осіб на яких в подальшому було зареєстровано ТОВ «Торг Електроніка`яке використовувалось у розкраданні коштів з державного бюджету, безпосередньо контактував з тими особами, підписував у них неправдиві документи, та будучи призначеним директором ПП «Грінго`підписував платіжні доручення про перерахування коштів одержаних злочинним шляхом, вносячи неправдиві дані, щодо підстав такого перерахування разом з ОСОБА_9 знімав їх готівкою в банку. Організована група діяла в період з квітня по грудень 2004р. Невстановлені слідством особи, учасники організованої групи виконуючи вказівки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підробили ряд документів з метою заволодіння коштами з державного бюджету шляхом зловживання службовим становищем , склали завідомо неправдиві документи про придбання ПП «Статім» у ПП « ОСОБА_16 », а також товариством «Торг Електроніка`у ПП`Статім «матеріальних цінностей на загальну суму 7651 800,14 грн., будучи обізнаними, що насправді таких господарських операцій не проводилося, склали неправдиву декларацію з податку на додану вартість ТОВ «Торг Електроніка`за травень 2004р., в яку внесли завідомо неправдиві дані, безпідставно зазначивши суму податку на додану вартість що підлягає відшкодуванню з державного бюджету України в розмірі 1275300 грн , декларацію подали в Тернопільську ОДПІ, після надходження на рахунок зазначеної суми кошти були привласнені учасниками створеної ОСОБА_8 організованої групи. ОСОБА_8 пред`явлено звинувачення за ст..191 ч.5, ст..209 ч.3, ст..28 ч.3 . ст..366 ч.1 КК України, ОСОБА_9 за ст..191 ч.5, ст..209 ч.3, ст..28 ч.3, ст..366ч.1 КК України, ОСОБА_10 за ст..191 ч.5, ст..209 ч.3, ст..28 ч.3, ст..366 ч.1 КК України. (кримінальна справа № 16717771).

Проте, як встановлено колегією суддів ,вирок суду першої інстанції не містить жодних висновків , щодо цього пред`явленого звинувачення, обставини що стосуються події наведених злочинів не були ретельно досліджені та проаналізовані.

Досудовим слідством пред`явлено звинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_15 у вчиненні злочинів передбачених ст..255ч.1, ст..27 ч.3, ст..28 ч.4, ст.. 191 ч.5, ст..15, ст.27 ч.3, ст.. 28 ч.4, ст..191 ч.5, ст.27 ч.3, ст..28ч.4, ст..209 ч.3, 27ч.3, ст..28ч.4, ст..205 ч.2, 27.ч3, 28ч.4, 366ч.2, ст.27.ч.3,28ч.4, ст..366ч.1 КК України , ОСОБА_11 у вчинення злочину передбаченого ст. 255ч.1, 27 ч.2, 28ч.3,4 ,ст.191 ч.5, ст..15, ст..27 ч.2, ст..28 ч.4, ст..191ч.5, 27 ч.2, ст.. 28 ч.3, 4, ст. 209 ч.3, ст..27ч.2, ст..28 ч.4, ст..205 ч.2, ст..27ч.2, ст..28ч.4, ст..366ч.2, ст..27,2, 28ч.3,4, 366ч.1 КК України , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 у вчинення злочинів передбачених ст.. 255ч.1, ст..27 ч.2, ст..28 ч.4, ст..191 ч.5, ст..15, 27ч.2, ст..28ч.4, ст..191 ч.5, ст..27ч.2, ст..28ч.4, ст..209 ч.3, ст..27 ч.2, 28ч.4, ст..205 ч.2, ст..27ч.2, ст..28ч.4, ст..366 ч.2, 27ч.2, 28.ч, 366 ч.1 КК України. Постановою попереднього розгляду від 20 серпня 2009р. (а.с 83 т.100) по обвинуваченню підсудних за цими ж статтями призначено до судового розгляду. Однак, судом першої інстанції підсудних засуджено без покликання на ст.ст. 27, 28 КК України без жодної мотивації.

Крім цього , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 засуджено за ст.. 15 ч.1, 191 ч.5 КК України із застосуванням ст.69 КК України нижче нижчої межі до позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 3 роки , проте, не вирішено питання щодо застосування чи не застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачено санкцією статті. Не вирішено також і щодо застосування чи незастосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна при призначенні покарання за сукупністю злочинів відповідно вимог ст.70 КК України.

Дійшовши до висновку про доведеність винності ОСОБА_9 - у внесенні з корисливих мотивів у складі злочинної організації до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей( службового підроблення), підроблені документів, а також складанні і видачі завідомо неправдивих документів, суд вирішив кваліфікувати лише за ст. 366 ч.2 КК України, оскільки вчинене ним діяння за ст. 366 ч.1 КК України повністю охоплюється ч.2 ст.366 КК України, а відтак кваліфікація за ч.1 чт.366 КК України є зайвою. Виключено кваліфікацію за ст.. 366 ч.1 КК України щодо інших засуджених без зазначення , жодних мотивів прийнятого рішення.

Проте, вказане рішення суду суперечить як вимогам закону, так і роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України.

Так, за змістом ч.2 ст.33 КК України з врахуванням роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010р.№ 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочину та їх правові наслідки`за сукупності злочинів кожен із них необхідно кваліфікувати за відповідною статтею або частиною статті особливої частини цього кодексу. Проте, судом першої інстанції цього перевірено не було.

Відповідно до ч.2 ст.374 КПК України апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключали можливість постановлення вироку чи постанови, зокрема, порушення, зазначені в пунктах 2, 3, 4, 6 - 10, 13 частини другої статті 370 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.370 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний та обґрунтований вирок.

Колегією суддів встановлена наявність істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, допущених під час провадження судового розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.323 КПК України вирок суду має бути законним та обґрунтованим. Рішення суду про недоведеність вини підсудного у вчинення злочину постановлюється судом коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені докази виключають або не підтверджують його підсудним. При цьому, у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти результати дослідження, аналізу і оцінки доказів у їх сукупності, а також мотивовані висновки про недоведеність участі підсудного у вчиненні злочину.

Відповідно до вимог ст.334 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити підстави для виправдання підсудного з зазначенням мотивів з яких суд відкидає докази обвинувачення. В мотивувальній частині виправдовувального вироку мають бути викладені аналіз і оцінка доказів як тих , що були зібрані на досудовому слідстві так і поданих в судовому засіданні, так і висновок, чому суд відкинув докази обвинувачення. При цьому, відповідно до ст.67 КПК оцінку джерела доказів з точки зору повноти відомостей які в ньому містяться, суд має здійснити шляхом зіставлення відомостей, що стосуються однієї і тієї самої обставини, із відповідним змістом аналогічного джерела доказів, проте як встановлено колегією суддів зазначені вимоги при розгляді кримінальної справи дотримані не були.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, районний суд приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_8 за ст..191 ч.5,15ч.1. 191 ч.5, 205 ч.2 , 366 ч.2 та всіх підсудних за ст..209 ч.3 КК України суд не дотримався цих вимог в порушення ст.. 334 КПК України відсутній аналіз та оцінка тих доказів на обґрунтування того, які з них прийняті судом і покладені в основу його висновків, а які та чому відкинуті. Крім цього , виправдовуючи всіх підсудних за ст..209 ч.3 КК України суд допустився суперечливих висновків, оскільки в мотивувальній частині вироку , вказано, що підсудними отримано злочинним шляхом бюджетні кошти та легалізовано.

Крім , цього як вбачається з протоколу судового засідання в судовому засіданні 06.10.2011р. суд видалився в нарадчу кімнату після повернення з якої оголосив постанову , яка в матеріалах справи відсутня ( а.с 192 т.102) , а в судовому засіданні 21 жовтня 2011р. без обговорення з учасниками судового засідання заяви ОСОБА_28 , та видалення в нарадчу кімнату , судом було винесено постанову про скасування арешту на автомобіль ( а.с 254 т.102).

Таким чином, допущенні в справі порушення закону перешкодили суду постановити суду законний і обґрунтований вирок.

Отже, виходячи з викладеного, вирок районного суду щодо всіх засуджених підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням кримінально процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, неповнотою судового слідства, а справа направленню на новий судовий розгляд . При новому судовому розгляді необхідно розглянути справу з дотриманням вимог чинного законодавства, перевірити доводи викладені в апеляційних скаргах та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 362 -366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу прокурора який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задоволити. Апеляційні скарги засуджених ОСОБА_29 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_13 задоволити частково.

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 23-28 грудня 2011р. скасувати справу скерувати на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Запобіжний захід підсудним ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 у вигляді взяття під варту , а підсудним ОСОБА_8 , ОСОБА_14 підписку про невиїзд залишити без змін.

Судді :.