Справа №295/9752/22
УХВАЛА

16.08.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001350 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, особи з інвалідністю 3-ї групи, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому на строк 60 днів, оскільки відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, посилаючись на те, що є ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч.1, ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, а саме обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримала указане клопотання прокурора. Зазначила, що існують ризики вказані прокурором, обвинувачений може впливати на потерпілого, свідків перебуваючи на волі.

Сторона захисту в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник адвокат ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_5 хворіє, є інвалідом 3 групи, потребує лікування, має сім`ю та ризики передбачені ст. 177 КПК України відпали. Просили змінити запобіжний захід на альтернативний, не пов`язаний з триманням під вартою.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2024 до 18.08.2024 (включно).

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній обвинувачується, одне із яких умисний особливо тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, характер кримінальних правопорушень у яких обвинувачується ОСОБА_5 , що останній раніше не судимий, згідно ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, ризик, передбачений ст. 177 КПК України, який був врахований під час обрання та продовження обвинуваченому такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, існує та дає достатні підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. До того ж, суд враховує те, що потерпілий часто перебуває в домоволодінні, яке знаходиться поруч біля місця проживання ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, згідно положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

З огляду на викладене, доводи сторони захисту не є такими, що беззаперечно можуть бути підставою не задоволення клопотання прокурора. Разом з тим, доказів про те, що обвинувачений не може утримуватись та лікуватись перебуваючи в місці попередього ув`язнення суду не надано.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту не є такими, що беззаперечно можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, тому суд не може покласти їх в основу свого рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 331 КПК України,

постановив:

Продовжити ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 14.10.2024 (включно).

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя: