Провадження № 1-кс/638/2904/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року

Слідча суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001812 від 26.08.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :

28.08.2024 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достеменно знаючи про те, що в Україні введений воєнний стан, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України 64/2022 «Про ведення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України», вчинив умисні дії з відкритого викрадення майна, яке належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 13 годинні 40 хвилин перебував в бетонній споруді «Укриття», яке розташоване на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Харків, перехрестя вул. 23 Серпня та просп. Науки де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 , який тримав у руці належний йому телефон ОСОБА_7 моделі A6020a46 в корпусі білого кольору, без чохла, з пошкодженнями у вигляді тріщин на екрані. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_6 наодинці знаходився на зупинці, наблизився до нього, та почав наносити удари кулаками рук в область обличчя потерпілого, тобто застосував насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою подолання волі потерпілого до спротиву, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір вирвав телефон з рук ОСОБА_6 та вибіг із приміщення зупинки та покинув місце скоєння злочину.

Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 , з його слів, була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 500 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

27.08.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, є тяжкий злочин.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженець м. Харкова, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою та фактично мешкаючий: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останній раз: 04.10.2018 року Московським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України Московським районним судом м. Харкова до 8 років 10 днів позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.03.2024 по повному відбуттю строку покарання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколами допиту свідків, протоколом огляду місця події від 26.08.2024 року, в ході, якого було вилучено зазначені Слідчим мобільні телефони, постановою про визнання речовими доказами, допитом потерпілого, протоколами впізнання за фотознімками.

Вчинене, кримінальне правопорушення-злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка в цьому ж кримінальному провадженні, вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки санкція статті передбачає тільки реальний термін покарання, та перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім, того ОСОБА_5 може впливати на свідка та інших учасників кримінального провадження, уникати покарання.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.

Враховуючи викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні вказаного клопотання, вказала, що є всі підстави для обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні Підозрюваний свою вину визнав, просив не обирати запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що буде з`являтися за вимогою.

Слідчий суддя, вислухавши думку Сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому, з урахуванням наданих пояснень та представлених сторонами кримінального провадження матеріалів та доказів, слідчий суддя вважає, що наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які посилається орган досудового розслідування обґрунтована та вважає встановленим їх існування.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу судом були оцінені всі обставини з урахуванням представлених сторонами кримінального провадження матеріалів, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини та утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків, однак, враховуючи реальне існування таких, а також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 злочину, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість, багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали.

А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до ст. 368 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Сторона обвинувачення довела наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і суд вважає їх доведеними.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України застава не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування. Враховуючи вищевикладене суд вважає за недоцільне визначення застави у вищевказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193-197, 206, 211,213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0001812 від 26.08.2024, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 25 жовтня 2024 року до 19:44 години, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 26.08.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Слідча суддя: ОСОБА_8