Справа № 699/1655/24
Номер провадження № 1-кс/699/328/24
УХВАЛА

щодо запобіжного заходу

17.10.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в межах кримінального провадження № 0000453 клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000453 від 15.10.2024 зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 15.10.2024 близько 08:20 години ОСОБА_4 , рухаючись по АДРЕСА_1 , неподалік будівлі за № 33, діючи в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в подальшому неодноразово продовжений, а востаннє режим воєнного стану продовжено Указом Президента України №3891/24 від 23 липня 2024 року на строк 90 діб, умисно, із корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проходячи повз потерпілого ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку по узбіччю вказаної вулиці, відкрито заліз руками до внутрішньої кишені пальто потерпілого та відкрито заволодів гаманцем чорного кольору із грошовими коштами в сумі близько 400 гривень, після чого із місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

15.10.2024 ОСОБА_4 о 16:07 години затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.10.2024, о 18:56 годині, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ініціатор клопотання як на докази причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого правопорушень посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме:

- рапорт оперативного чергового відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 15.10.2024;

- протокол огляду місця події від 15.10.2024;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.10.2024;

- протокол впізнання особи за фотознімками від 15.10.2024 за участю потерпілого;

- протокол впізнання речей від 15.10.2024 за участю потерпілого;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 15.10.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.10.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.10.2024;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15.10.2024.

Сторона обвинувачення вважає, що наведені в клопотанні дані об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у даному випадку зазначається забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам:

- переховуватися від суду (ймовірність можливого переховування аргументується тяжкістю вчиненого правопорушення та покарання, а також характером та обставинами вчинення злочину, що вказує на зухвале ставлення до загальноприйнятих норм у суспільстві; при цьому підозрюваний з місця події зник);

- незаконно впливати на потерпілого та/чи свідків (обґрунтовується тим, що підозрюваному свідки відомі, частина з них перебувають з підозрюваним у дружніх стосунках, проживають з ним у одному місці; також обґрунтовується важливістю показів потерпілого та свідків, а також недопущення невиправданого ризику для їх життя та здоров`я; також обґрунтовано негативною характеристикою підозрюваного за місцем проживання, зловживання ним спиртними напоями);

- вчинити інше кримінальне правопорушення (обґрунтовується наявністю незнятих та не погашених судимостей, направлених відносно ОСОБА_4 обвинувальних актів до суду, які на даний час не розглянуті).

У клопотанні також обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.

З огляду на викладене сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_4 повідомив, що не має родичів. Житло за місцем його реєстрації (батьківська хата) перебуває у непридатному для проживання стані. Він проживає у м. Корсуні-Шевченківському у знайомих та друзів, періодично змінюючи місце проживання. Приблизно два останні місяці проживає разом з ОСОБА_12 , тобто має місце проживання. Родичів не має, допомоги йому ніхто не надає. Має алкогольну залежність, однак не має коштів для лікування. Заробляє на життя періодичними заробітками, на постійну роботу не працевлаштований. Щодо обставин інкримінованої події вказав, що дійсно потерпілий ОСОБА_7 віддав йому трохи більше 300,00 грн (по одній купюрі 100 та 200 гривень, а також якась кількість купюр меншого номіналу). При цьому підозрюваний вказав, що самостійно кармани потерпілого не перевіряв, а лише агресивним тоном сказав потерпілому, щоб той віддав йому гроші. Інших погроз не висловлював. Також зазначив, що потерпілий віддав йому всі гроші з гаманця, а потім напевно викинув гаманець у сміттєвий бак (урну). ОСОБА_4 вказав, що критично ставиться до свого вчинку, щиро розкаюється в його вчиненні. При цьому зазначив, що має місце проживання та може виправити свою поведінку без застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 звернув увагу на те, що підозрюваний розповідає іншу версію інкримінованої події, отже кваліфікація за ч. 4 ст. 186 КК України є передчасною. Зазначив, що хоча прокурор і доводить наявність обґрунтованої підозри, однак жодного доказу наявності ризиків матеріали справи не містять. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

З досліджених матеріалів клопотання, а також наданих учасниками в судовому засіданні показань, слід дійти висновку, що подальше розслідування зазначених обставин у даному випадку є виправданим.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення.

Щодо наявності ризиків.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У клопотанні сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків переховування від суду, впливу на потерпілого та/чи свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Доказів на підтвердження наявності фактів ухилення підозрюваного від явки до правоохоронного органу та впливу на свідків слідчому судді не надано, отже суд дійшов висновку про недоведеність цих ризиків.

Разом з тим, суд дійшов висновку про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності починаючи з 2010 року та неодноразово був засуджений за вчинення таких кримінальних правопорушень:

31.03.2010 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КПК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

03.07.2012 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

01.05.2017 Ватутінським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч . 2 ст. 185, ч . 1 ст. 115, ч . 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років;

21.01.2020 Городищенським районним Черкаської області за ч . 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років. 17 грудня 2021 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області на підставі ч . 4 ст. 70 КК України шляхом частково складання зазначених вироків суду визначено остаточну міру покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 05 липня 2022 року в зв`язку з відбуттям строку покарання;

20.11.2023 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ч. 162 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн.

Також 29.02.2024 відносно ОСОБА_4 направлено до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області обвинувальний акт у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 23.09.2024 відносно нього також направлено до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області обвинувальний акт у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором наявності ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтовано тим, що для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт. Також прокурор просив не визначати заставу як альтернативний запобіжний захід.

При цьому, з огляду на те, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства чи погрозою його застосування, керуючись положеннями п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, ініціатор клопотання просить не визначати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Ураховуючи зміст підозри та наявність вищевказаного ризику, беручи до уваги спосіб життя підозрюваного, відсутність у нього постійного місця проживання та місця роботи, відсутність міцних зв`язків як з адресою реєстрації так і з іншими особами, слідчий суддя дійшов висновку що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному випадку є обґрунтованим.

Ці висновки не суперечать вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків його неналежної поведінки.

Пунктом 1 частини 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Проте, ураховуючи обставини інкримінованого правопорушення, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до пункту 2 та абзацу другого частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається у такому розмірі щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Ураховуючи обставини інкримінованого обвинуваченому правопорушення, дані про його особу, репутацію, майновий та сімейний стан, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд не вбачає виключних випадків для виходу за межі визначеного законом розміру застави, а тому дійшов висновку про необхідність визначення ОСОБА_4 застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн.

На переконання суду такий розмір застави буде співмірним з існуючим в кримінальному провадженні ризиком та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, одночасно визначивши заставу як альтернативний запобіжний захід.

На підставі ст.ст. ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з дати фактичного затримання, тобто з 15.10.2024 до 13.12.2024 включно, утримуючи його в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 234.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний розрахунковий рахунок № UA0003652, МФО 820172, одержувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, код 26261092, банк отримувача ДКСУ у м. Київ, з обов`язковим зазначенням у платіжному дорученні «в рахунок внесення застави ОСОБА_4 згідно з ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 17.10.2024».

За умови внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 13.12.2024 включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, передбачені частинами 8-11 ст. 182 КПК України.

Зобов`язати працівників Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомити родичів (у разі відсутності близьких осіб) ОСОБА_4 про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали покласти на Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити підозрюваному.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 17.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1