Справа № 353/761/24
Провадження № 1-кс/353/102/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву про самовідвід слідчої судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 у справі № 353/761/24 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні,

в с т а н о в и в:

До Тлумацького районного суду Івано-Франківської області через підсистему "Електронний суд" від ОСОБА_4 (скаржник) надійшла скарга на бездіяльність слідчого відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ("суб`єкт оскарження"), інші заінтересовані особи: "особа, яка позиціонує себе суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 (яка так чи інакше двічі скоїла злочин на посаді судді так як мінімум один раз вчинила дисциплінарне правопорушення, яке очевидно, містить порушення присяги судді)", Офіс Генерального прокурора, Вища рада правосуддя, в якій він просив:

- встановити безпідставне реагування суб`єкта оскарження на завідомо незаконні, а також і на завідомо безпідставні вимоги особи, яка позиціонує себе суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 , які вона вчинила через особу, яка позиціонує себе прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури, тому окремою ухвалою рекомендувати щодо цього прокурора відкрити кримінальне провадження за ст. 372 ч. 1 через ст. 15 КК, бо він як прокурор перевищив свої повноваження, збирається нав`язати скаржнику статус злочинця, завідомо знаючи, що є на цей рахунок обов`язковий як для нього, так і для всіх інших висновок ВРП, який згаданий у цій скарзі вище;

- встановити істотну бездіяльність суб`єкта оскарження щодо невнесення в ЄРДР відомостей про вчинення особою, яка позиціонує себе суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 кримінального правопорушення за очевидно частиною 2 статті 383 КК України (до цього вона вчинила продовжуваний в часі і не тільки нею злочин катування щодо малолітньої особи), бо здійснила завідомо неправдиве повідомлення в правоохоронні органи про вчинений скаржником злочин за ч. 1 ст. 376 КК, за що вона і повинна понести відповідальність з усією строгістю закону за ч. 2 ст. 383 КК, бо вдобавок вона створює штучні докази обвинувачення скаржника через «ручного» прокурора, завідомо знаючи, що злочин за ч. 1 ст. 376 КК скаржник не вчиняв, бо стосовно цього є висновок ВРП та відмова реагувати Офісу Генерального прокурора про що особі, яка позиціонує себе суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 було відомо на 30.04.2024, нездійснення суб`єктом оскарження досудових процесуальних слідчих дій згідно приписів КПК України (очевидно після внесення даних в ЄРДР з передачею матеріалів для розслідування злочину за ч. 2 ст. 383 КК щодо особи, яка позиціонує себе суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 в ДБР);

- встановити не видачу скаржнику копій документів які є доказами про вчинення особою, яка позиціонує себе суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, встановити протиправною бездіяльністю суб`єкта оскарження, тому зобов`язати його видати скаржнику копії документів які є доказами про вчинення особою, яка позиціонує себе суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 , дисциплінарного проступку, щоби на їх підставі забезпечити скаржнику зробити відповідну заяву у ВРП;

- суб`єкта оскарження зобов`язати внести відомості у ЄРДР про вчинення особою, яка позиціонує себе суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 , кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК та зобов`язати передати матеріали для розслідування злочину за ч. 2 ст. 383 КК особи, яка позиціонує себе суддею ОСОБА_3 , - в ДБР.

02.08.2024 року відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді, вищевказані матеріали передані для розгляду слідчій судді ОСОБА_3 .

05.08.2024 року слідчою суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід від участі в розгляді даної скарги.

В обґрунтування заяви про самовідвід зазначено, що скаржник ОСОБА_4 просить у своїй скарзі визнати протиправну бездіяльність слідчого відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, яке, на його думку, вчинене суддею ОСОБА_3 , оскільки вона повідомила прокуратуру та ВРП про втручання ОСОБА_4 у її професійну діяльність.

Також слідча суддя ОСОБА_3 вказала, що з метою виключення будь-яких сумнівів у її об`єктивності, безсторонності та неупередженості, як слідчої судді, при розгляді скарги ОСОБА_4 , запобігання нарікань на необ`єктивність чи упередженість судді, недопущення в подальшому невірного сприйняття рішення суду, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, вважає за необхідне заявити самовідвід у даній справі.

Слідча суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід слідчої судді.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд заяви слідчої судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого проводити без його участі, не заперечив проти задоволення заяви про самовідвід слідчої судді.

Скаржик ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. 06.08.2024 року до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що ОСОБА_1 від розгляду справи вже відведено, а 06.07.2024 року справу буде вирішувати відведена ОСОБА_6 , тобто неповноважений в справі суддя. Таким чином в майбутній ухвалі, яку прийняти без участі в корупційному судовому засіданні заявника ОСОБА_4 , прямо таки вказати, що справа вирішувалася суддею-корупціонером, яка немає повноважень на справу із-за чинного відводу, ОСОБА_6 .

Начальник слідчого відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід слідчої судді.

В силу вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Ознайомившись з доводами заяви про самовідвід слідчої судді ОСОБА_3 та долученою до неї скаргою на бездіяльність слідчого, суд доходить до наступного висновку.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схваленої Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив щодо об`єктивної неупередженості, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відтак, враховуючи вищезазначене, з метою уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_3 як слідчої судді при розгляді скарги ОСОБА_4 , а також задля забезпечення здійснення повного, об`єктивного судового розгляду, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про самовідвід слідчої судді за наведених у ній обставин та наявність підстав для задоволення вказаної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80-82, 372, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід слідчої судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 у справі № 353/761/24 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні задовольнити.

Відвести слідчу суддю Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні.

Справу передати до канцелярії Тлумацького районного суду Івано-Франківської області для визначення, у встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України порядку, іншого слідчого судді для її розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_8