Справа № 538/2211/15-к
Провадження № 1-в/526/82/2024
У Х В А Л А

іменем України

03 грудня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадячі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників,

установив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від відбування додаткового покарання та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Клопотання мотивоване тим, що Вироком Гадяцького районного суду Полтавської області по справі № 538/2211/15-к від 12 липня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та на підставі ст..71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк покарання рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27 жовтня 2015 року. Отже, дата набрання законної сили вироком Гадяцького районного суду Полтавської області по справі № 538/2211/15-к від 12 липня 2017 року є 12.08.2017 року. В такому разі строк на виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації всього майна сплив 12 серпня 2022 року. Гадяцьким районним судом Полтавської області на підставі вироку суду від 12.07.2017 року 17 серпня 2017 року було видано виконавчий лист щодо конфіскації усього належного ОСОБА_4 майна на користь держави. 04 вересня 2017 року державним виконавцем Чорнухинського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54612384 щодо примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа. 14 листопада 2017 державним виконавцем Чорнухинського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову на підставі п.2 ч.1 ст.37 З. У. «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документу стягувачу. Даною постановою було визначено, що виконавчий документ може бути поворно пред`явлений для виконання в строк до 14.11.2020 року. Після набрання законної сили вироку Гадяцького районного суду Полтавської області по справі № 538/2211/15-к від 12 липня 2017 року, та постанови державним виконавцем Чорнухинського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 про повернення виконавчого документу стягувачу від 14.11.2017 року, органами публічної влади не вчинялося жодних дій щодо виконання вироку в частині конфіскації всього майна.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти його часткового задоволення не заперечував.

Адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили суд задовольнити клопотання з підстав вказаних у ньому та розгляд справи проводити без їх участі.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінальної справи № 538/2211/15-к суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.

Вироком Гадяцького районного суду Полтавської області по справі № 538/2211/15-к від 12 липня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та на підставі ст..71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк покарання рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27 жовтня 2015 року.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання.

Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Відповідно до ч.2 ст.80 КК України строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Отже, в даному випадку строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Частиною 1 ст.532 КПК України визначено, що вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Отже, дата набрання законної сили вироком Гадяцького районного суду Полтавської області по справі № 538/2211/15-к від 12 липня 2017 року є 12.08.2017 року.

В такому разі строк на виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації всього майна сплив 12 серпня 2022 року.

Гадяцьким районним судом Полтавської області на підставі вироку суду від 12.07.2017 року 17 серпня 2017 року було видано виконавчий лист щодо конфіскації усього належного ОСОБА_4 майна на користь держави.

04 вересня 2017 року державним виконавцем Чорнухинського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54612384 щодо примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

14 листопада 2017 державним виконавцем Чорнухинського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову на підставі п.2 ч.1 ст.37 З. У. «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документу стягувачу. Даною постановою було визначено, що виконавчий документ може бути поворно пред`явлений для виконання в строк до 14.11.2020 року.

Після набрання законної сили вироку Гадяцького районного суду Полтавської області по справі № 538/2211/15-к від 12 липня 2017 року, та постанови державним виконавцем Чорнухинського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 про повернення виконавчого документу стягувачу від 14.11.2017 року, органами публічної влади не вчинялося жодних дій щодо виконання вироку в частині конфіскації всього майна.

Згідно з ч.1, 3 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Частиною 2 ст. 80 КК України встановлено, що строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням призначеним за вироком суду.

На підставі ч.4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Вказані положення свідчать, про те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Існування в Кримінальному кодексі України цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що не вчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.

Загальними умовами, за яких особа, крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст. ст. 437-439 і ч. 1 ст. 442 КК України, або за інші злочини до довічного позбавлення волі, звільняється від відбування покарання відповідно до ст. 80 КК України, є: закінчення зазначених у ч. 1 ч.3 ст. 80 строків; не вчинення протягом цих строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; не ухилення засудженого від відбування покарання.

Отже, тривалість строків давності, передбачених, зокрема, п.1-5 ч. 1 ст. 80 КК України, диференціюється залежно від тяжкості вчиненого злочину, а також виду та міри призначеного судом покарання, у тому числі остаточного покарання за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків та початком перебігу строку давності є день набрання чинності обвинувальним вироком, який встановлюється кримінально-процесуальним законодавством.

Правила звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, встановлені правилами ст. 80 КК України, стосуються як основного, так і додаткового покарання.

Як вбачається в матеріалів провадження, ОСОБА_4 було засуджено за скоєння злочину, передбачених ч. 2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, та на підставі ст..71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк покарання рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27 жовтня 2015 року. У зв`язку з цим 12.08.2022 закінчився строк давності виконання вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 12.07.2017, в тому числі в частині додаткового покарання у виді конфіскації належного йому майна.

У постанові від 24.12.2015 року у справі № 5-324кс15 Верховний Суд України вказав на те, що редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

В матеріалах даного кримінального провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді конфіскації майна, а відтак відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК.

Отже, ОСОБА_4 не ухилявся від відбування покарання, ним не було вчинено нового злочину до закінчення строку давності, що свідчить про те, що перебіг строку давності не зупинявся та не переривався .

Таким чином, наведені обставини свідчать про закінчення строків давності виконання обвинувального вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 12.07.2017 в частині додаткового покарання у виді конфіскації належного ОСОБА_4 майна відповідно до приписів п. 3 ч.1, ч.2 ст. 80 КК України.

В частині виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, суд вважає, що вирішення цього питання виходить за межі компетенції суду під час вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 409, ст.411 КПК України (в редакції Закону1960 року), ст.372, ст. 376 КПК України, суд -

ухвалив :

Задовольнити частково клопотання клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників .

Звільнити ОСОБА_4 від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна, призначеного вироком Гадяцького районного суду Полтавської області по справі № 538/2211/15-к від 12 липня 2017 року .

В іншій частині - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1