Справа № 303/4114/24
Провадження № 1-кп/303/342/24
УХВАЛА

22 серпня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та продовження строку дії покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 14.02.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 309 та ч.1 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 309 та ч.1 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та продовження строку дії покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_5 . Клопотання мотивовані тим, що до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який закінчується 02.09.2024 року. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене, ризики, які служили підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали, обвинувачені можуть переховуватися від органу досудового слідства, впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як наважився на вчинення тяжкого злочину в умовах воєнного стану, підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не вбачається.

До обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді застави з покладанням обов`язків, які не відпали на даний час, а тому прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків строком на 60 днів.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та з метою запобігання обвинуваченим можливості переховуватися від прокурора, суду, запобігання впливу на потерпілого та свідків, унеможливлення вчинення ним в подальшому інших злочинів, виникла необхідність у продовженні строку дії покладених на нього обов`язків, а тому потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_12 також не заперечила проти задоволення клопотання прокурора, однак просила застосувати мінімальний розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 також не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник не заперечили проти задоволення клопотання про продовження строку дії покладених обов`язків.

Представник потерпілого та потерпілий не заперечили проти задоволення клопотань прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд констатує наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під вартою закінчується 02.09.2024 року. До вказаного часу судове провадження не може бути завершене.

На даний час ризики, які служили підставою для продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних проступків, нетяжких та особливо тяжких злочинів, які є корисливими та вчинені у умовах воєнного стану. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, які є корисливими та вчинені у умовах воєнного стану. Суд враховує тяжкість покарання, зокрема у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що загрожує в разі визнання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 винними в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.

Обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Будь-яких підстав, які б унеможливлювали застосування щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено та сторонами не наведено.

Крім того, суд вважає, що не втратив актуальності ризик того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду. Даний ризик залишається актуальним, виходячи з тяжкості злочину, який інкримінується обвинуваченим, та суворості покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винними, а тому, на думку суду є велика вірогідність того, що під важкістю відповідальності, обвинувачені можуть переховуватися від суду. Також не втратили актуальності обов`язки, які покладені ухвалою слідчого судді на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Крім того, суд враховує, що злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 становить підвищену суспільну небезпеку. Тому, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, суд вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на даний час повністю своєї актуальності не втратили.

Застосований до обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства не втратили актуальності.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останніх переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинувачених під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою.

До того ж такий строк перебування обвинувачених під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченим, суд застосовує таке обмеження їх права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, який несе за собою великий суспільний інтерес, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи вимоги ч.4 ст. 183 КПК України, зокрема обставини кримінального провадження, фінансову можливість обвинувачених, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заставу відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Крім цього, застосовуючи до обвинувачених альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на них ряд обов`язків.

Одночасно, суд вважає, що слід продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді від 10.04.2024 року строком на 60 діб по 20 жовтня 2024 року включно.

Керуючись ст. 331, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Калуш Івано-Франківської області, мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - по 20 жовтня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу, враховуючи ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення ОСОБА_4 застави, покласти на нього на строк два місяці до 20 жовтня 2024 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися з м. Мукачево Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - по 20 жовтня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу, враховуючи ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення ОСОБА_6 застави, покласти на нього на строк два місяці до 20 жовтня 2024 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися з м. Мукачево Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , строк дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді від 10.04.2024 року строком на 60 днів - по 20 жовтня 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ