Справа № 442/9623/24
Провадження № 1-кс/442/1831/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и л а:

Дізнавач СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду у межах кримінального провадження №0000268, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2024 приблизно о 18:30 год. неподалік будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 виявлено одну таблетку, що зовні схожа на наркотичний засіб, яку він попередньо знайшов та зберігав для власного вжитку, без мети збуту.

15.11.2024 дізнавачем сектору дізнання Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 проведено огляд місця події на АДРЕСА_1 , у ході якого ОСОБА_5 добровільно видав таблетку білого кольору, поміщену у фрагмент блістеру, яку в подальшому вилучено та упаковано у спец.пакет Національної поліції PSP 2166936.

Будучи допитаний ОСОБА_5 повідомив, що 15.11.2024 він знаходився біля КНП «Стебницька міська лікарня» у м. Стебник Львівської області. Близько 14:00 год, проходячи повз смітник, що знаходилися неподалік, ОСОБА_5 помітив таблетку білого кольору, яка знаходилась у блістері. Підійшовши до смітника, він взяв блістер у руки, оглянув його і зрозумів, що таблетка білого кольору- метадон. ОСОБА_5 відірвав фрагмент блістеру із вмістом у ньому таблетки білого кольору та помістив його у ліву кишеню джинсів і пішов додому. 15.11.2024 близько 18:25 год ОСОБА_5 прогулювався по вул. Грушевського у м. Стебник до того моменту, доки не був зупинений працівником поліції. На запитання працівника поліції, чи є у нього заборонені в обігу предмети та речі, він повідомив, що у лівій кишені джинсів знаходиться таблетка білого кольору, яка поміщена у фрагмент блістеру. Після чого приїхали працівники поліції, яким він в подальшому добровільно видав вищезазначену таблетку білого кольору, яка поміщена у фрагмент блістеру.

З метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучене майно, яке є доказом кримінального правопорушення, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання без його та прокурора участі.

Неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу наступного висновку.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 15.11.2024 зареєстровано кримінальне провадження №0000268, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.1 ст.309 КК України, слідчі, які здійснюють досудове розслідування - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво - ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

З протоколу огляду місця події від 16.11.2024 вбачається, що вилучено речі, на які слідчий просить накласти арешт.

Постановою дізнавача від 15.11.2024 про визнання предмета як речового доказу у межах кримінального провадження №0000268 від 15.11.2024 визнано речовими доказами: таблетку білого кольору, яка поміщена у фрагмент блістеру, яку упаковано у спец-пакет Національної поліції PSP 2166936, підписаний понятими та дізнавачем.

Положеннями статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дізнавачем доведено правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також те, що накладення арешту на зазначене у клопотанні майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального правопорушення. Відтак, з метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на майно, що вилучено у ОСОБА_5 15.11.2024 у ході огляду місця події, а саме:

- таблетку білого кольору, що поміщена у фрагмент блістеру, яку упаковано у спец-пакет Національної поліції PSP 2166936, підписаний понятими та дізнавачем.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали надіслати, у відповідності до ч. 7 ст. 173 КПК України, дізнавачу, прокурору не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1