Справа № 149/1405/24
Провадження №11-кп/801/1277/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

захисника засудженої - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на ухвалу судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року про повернення клопотання про приведення у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2, 358 ч. 1, 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Ухвалою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за поданням начальника Хмільницького районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_10 про приведення у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2, 358 ч. 1, 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України та подання повернуто без розгляду.

Мотивуючи прийняте рішення суддя зазначила, що ініціатором подання (керівником підрозділу органу пробації) не зазначено, на підставі якого закону він наділений правом на звернення до суду для вирішення питання про звільнення від покарання у випадку, передбаченому ч. 2, 3 ст. 74 КК України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК) зокрема щодо вироку, ухваленого за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.

В апеляційній скарзі керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року через істотні порушення кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду у тому ж суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував положення ст. 11 КВК України, ст. 637, 539 КПК України в тій частині, що уповноважений орган з питань пробації наділений правом звернення до суду з поданням про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Крім того приймаючи рішення про повернення подання без розгляду суддею прийнято рішення, яке не передбачено КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора з підстав, викладених в ній та просив задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник - адвокат ОСОБА_8 також просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд подання в суді першої інстанції.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, зазначені норми кримінального процесуального закону не дотримані, натомість висновки про повернення подання особі, яка її подала, не ґрунтуються на законі.

Як убачається з матеріалів судового провадження (а. п. 1-3), 25.10.2024 начальник Хмільницького районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_10 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з поданням про приведення у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2, 358 ч. 1, 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України.

Таке подання мотивовано тим, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) та передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З огляду на зазначене кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. При цьому ОСОБА_7 засуджена за кримінальні правопорушення, за якими в окремих епізодах майнова шкода становить суму, меншу за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України має наслідком звільнення особи від покарання.

За змістом п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, з-поміж інших, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Також п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України визначено, що клопотання про вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК), подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

За визначенням, що міститься у ч. 4 ст. 76 КК України, установлено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Також уповноважений орган з питань пробації відповідно до ч. 1 ст. 11 КВК України є органом виконання покарань.

Відповідно до Розділу ІІ Типового положення про уповноважений орган з питань пробації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 18.08.2017 за № 2649/5, до основних завдань і функцій органу пробації належать, з-поміж інших, направлення до суду подань про вирішення питань щодо подальшого відбування засудженими покарання або звільнення від нього.

Також необхідно врахувати, що кримінальний процесуальний закон не містить жодних застережень щодо особливого порядку вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку (ст. 537 КПК), ухваленого на підставі угод в порядку ст. 475 КПК України.

Такі допущені істотні порушення кримінального процесуального закону завадили суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, зокрема щодо вирішення питання про відкриття провадження за поданням керівника органу пробації та відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України мають наслідком скасування ухвали з призначенням нового розгляду у тому ж суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 жовтня 2024 року про повернення подання начальника Хмільницького районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_10 про приведення у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироку Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2, 358 ч. 1, 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону.

Призначити новий розгляд подання у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: