УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/23075/24

Провадження № 1-кс/638/3779/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування постанови старшої слідчої СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

03 грудня 2024 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку статті 303 КПК України про скасування постанови старшого слідчого ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , в якій просить суд скасувати постанову старшого слідчого ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 щодо відмови у задоволені клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_4 в якості потерпілого та його представника - адвоката ОСОБА_3 .

Залучити та/або зобов`язати старшого слідчого ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 залучити до участі у кримінальному проваджені №0002405 від 16.11.2024 року за ч.2 ст.382 КК України за заявою ОСОБА_4 (код РНКОПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 . Засіб зв`язку тел. НОМЕР_2 , електрона адреса Email: НОМЕР_3 ) в якості потерпілого.

Допустити та/або зобов`язати старшого слідчого ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 до участі у кримінальному проваджені №0002405 від 16.11.2024 року за ч.2 ст.382 КК України в якості представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 (код РНКОПП НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: електрона адреса: Email: ІНФОРМАЦІЯ_1 тел. НОМЕР_5 , адвоката зареєстрований в ЄСІТС (додаток Електронному суді), про що винести відповідну постанову.

Розгляд вказаної скарги, у разу неможливості прибуття до суду в назначений час, просив суд провести без присутності представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 .

Скарга обгрунтована тим, що 28 жовтня 2024 року ОСОБА_4 звернувся до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області з письмовою заявою про вчинення відносно нього злочину. Відповідно до заяви від 28.10.2024 р. просив зареєструвати кримінальне провадження відносно керівництва Головного управління пенсійного фонду у Харківській області ОСОБА_6 та її підлеглих співробітників. Рішенням ВРП за вих. № 863/0/15-24 від 21.03.2024 року звільнено ОСОБА_4 з посади судді господарського суду Харківської області у зв`язку с заявою про відставку. Визначено стаж роботи з нарахуванням пенсії у сумі 60% від судейської винагороди відповідно до довідки № 49 від 27.03.2024р. яка повинна складати 80 401,5 грн.

Проте, керівництвом ПФУ у Харківській області прийнято рішення щодо зменшення (в супереч рішення ВРП) стужу роботи судді та нарахування пенсії в розмірі 50% від судейської винагороди, що склала 67001,25грн.

Вказане змусило ОСОБА_7 звернутися до суду. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 року у справі № 520/11484/24, його позов було задоволено, та визначено про необхідність нарахування пенсії у розмірі 60%. Та зробити перерахунок нарахованої пенсії з 28.03.2024 р. Рішення набрало законної сили 01.08.2024 р.

Станом на час звернення до правоохоронних органів - 28.10.2024 р., такий перерахунок пенсії не зроблено, суми пенсій за період з 28.03.2024 р. ОСОБА_7 не сплачені. Тому 28.10.2024 ОСОБА_7 був змушений звернутися на адресу поліції, яка заяву не зареєструвала.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 08.11.2024 р. у справі № 638/21194/24 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено частково.

Зобов`язано уповноважену (службову) особу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку статті 214 КПК України відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 28 жовтня 2024 року щодо невиконання судового рішення, та розпочати досудове розслідування.

19.11.2024р. до ХРУП № 3 звернувся адвокат ОСОБА_3 з клопотанням, в якому просив:

1. Залучити до участі у кримінальному проваджені ОСОБА_4 (код РНКОПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 . Засіб зв`язку тел. НОМЕР_2 , електрона адреса Email: НОМЕР_3 ) в якості потерпілого у кримінальному проваджені №0002405 від 16.11.2024 року за ч.2 ст.382 КК України.

2. Допустити до участі у справі в якості представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 (код РНКОПП НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: електрона адреса: Email: ІНФОРМАЦІЯ_1 тел. НОМЕР_5 , адвоката зареєстрований в ЄСІТС (додаток Електронному суді), про що винести відповідну постанову.

Вказане клопотання мотивоване тим, що заявником та зацікавленою особою у реєстрації кримінального провадження є саме заявник ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_3 . Відповідно до вимог п.п.19, 25, 26 ч.1 ст.3 КПК України, потерпілий є стороною обвинувачення у кримінальному проваджені.

Відповідно до вимог п.п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, потерпілий є стороною обвинувачення у кримінальному проваджені.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частина 2 ст. 55 КПК України передбачає, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право: мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг.

Частина 1 ст. 58 КПК України, вказує, що потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Згідно з п. 1 ч. 3. ст. 58 КПК України, повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право: 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого Згідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді. (частина 3 ст.93 КПК України). За наслідками розгляду клопотання, слідчим постановлено про відмову в його задоволені (постанова від 22.11.2024р.) посилаючись не надання доказів отриманих ОСОБА_4 збитків. По-перше вказане не відповідає дійсності.

До заяви від 28.10.2024 року надані наступні документи: рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 року у справі № 520/11484/24суду, ухвала про виправлення описок від 05.09.2024 року; заява про відкриття виконавчого провадження; постанови ВДВС про відкриття виконавчого провадження; рішення ВРП за вих. № 863/0/15-24 від 21.03.2024 р. звільнено ОСОБА_4 з посади судді господарського суду Харківської області у зв`язку с заявою про відставку, визначено стаж роботи з нарахуванням пенсії у сумі 60% від судейської винагороди відповідно до довідки № 49 від 27.03.2024 року, яка повинна складати 80 401,5 грн; Довідка № 49 від 27.03.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка складає 134 002,50 грн (60% складає 80 401,5 грн); розрахунок стажу судді №1 від 27.03.2024 року, наказ про відрахування судді зі штату № 29-к від 27.03.2024 року.

На час реєстрації кримінального провадження, та на цей час не є можливим визначити суму збитків заподіяних ОСОБА_4 , так як перерахунок зобов`язані зробити працівники ПФУ у Харківській області за рішенням суду.

Проте такий перерахунок не є зробленим. Суми збитків щомісяця дорівнює недоплаті від суми 134002,5грн. х 10%=13400,25 грн. Тобто в період з 28.03.2024р. недоотримання у сумі нарахування довічного утримання судді складає 13400,25 грн. (станом на час подання заяви ця сума складала не менш ніж (за квітень-жовтень 2024р. 6 місяців) 80301,5грн.

Станом на час 02.12.2024 року (сума складатиме за квітень -листопад 2024 р, сім місяців) 93801,75 грн.

Не будучі залученими до розгляду справи в якості потерпілого ОСОБА_4 та його представник потерпілого - адвокат ОСОБА_3 в розумінні вимог ст.93 КПК України, не будучі сторонами кримінального провадження не наділені правами щодо збирання та надання слідчому будь яких доказів.

Фактично з боку органу досудового слідства є наявна перешкода щодо обмеження прав сторони кримінального провадження - потерпілого ОСОБА_4 мати адвоката, а так само мати право на збирання та надання доказів саме як стороною кримінального провадження.

Вказана постанова слідчого є необґрунтованою та безпідставною, та такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_3 не прибули, останній надав суду заяву про розгляд скарги за їх відсутністі.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, слідча ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області не з`явились, причин неявки не повідомили, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, клопотань з процесуальних питань суду не надходило. З клопотанням про відкладення розгляду скарги до суду не звернулись.

За таких обставин, вважаю можливим розгляд вказаної скарги провести у відсутності вказаних осіб, так як їх неявка, відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Пунктом 5 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Частиною першою статті 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (частини друга статті 55 КПК України).

Згідно з частиною третьою статті 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Нормами частини п`ятої статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В провадженні СВ ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0002405 від 16.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 382 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого СВ ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області від 22.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим та залучення його представника.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин-надсилається їй.

Постанова слідчого в кожному випадку має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати вимогам кримінального процесуального закону, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно зі статтею 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого заявник повинен користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.

Відповідно до частини другої статті 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги може постановити ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, прокурора; 2) зобов`язання вчинити певну дію; 3) зобов`язання припинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Оскаржувана постанова слідчого про відмову визнання потерпілим цим вимогам не відповідає, оскільки не містить посилання на зміст обставин, які є підставами для її прийняття та мотивів її прийняття, належним чином не обґрунтована та має формальний характер.

Так, при винесенні постанови, як на підставу відмови, старша слідча ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 посилається на те, що не надано жодних доказів щодо спричинення кримінальним правопорушенням будь-якої шкоди, у зв`яку із чим у органу досудового розслідування на теперішній час недостатньо доказів щодо спричинення ОСОБА_4 будь-якої шкоди.

При цьому скаржник наголосив, що до заяви від 28.10.2024 року було надано наступні документи:

- Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 року у справі № 520/11484/24суду, ухвала про виправлення описок від 05.09.2024 року;

Заява про відкриття виконавчого провадження, постанови ВДВС про відкриття виконавчого провадження;

- Рішення ВРП за вих. № 863/0/15-24 від 21.03.2024 року звільнено ОСОБА_4 з посади судді господарського суду Харківської області у зв`язку із заявою про відставку. Визначено стаж роботи з нарахуванням пенсії у сумі 60% від суддівської винагороди відповідно до довідки №49 від 27.03.2024 р. яка повинна складати 80 401,5 грн;

- Довідка № 49 від 27.03.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці яка складає 134 002,50 грн. (60% складає 80 401,5 грн);

- Розрахунок стажу судді № 1 від 27.03.2024 року, Наказ про відрахування судді зі штату № 29-к від 27.03.2024 року.

На час реєстрації кримінального провадження на цей час не є можливим визначити суму збитків заподіяних ОСОБА_4 , так як перерахунок зобов`язані зробити працівники ПФУ у Харківській області за рішенням суду. Проте такий перерахунок не є зробленим.

Суми збитків щомісяця дорівнює недоплаті від суми 134002,5 грн. х 10%=13400,25 грн. Тобто в період з 28.03.2024 року недоотримання у сумі нарахування довічного утримання судді складає 13400,25 грн. (станом на час подання заяви ця сума складала не менш ніж (за квітень-жовтень 2024 р. 6 місяців) 80301,5 грн.

Станом на 02.12.2024 року (сума складатиме за квітень -листопад 2024 р, сім місяців) 93801,75 грн.

Однак, постанова слідчої не містить правового обґрунтування щодо відмови у залученні ОСОБА_4 як потерпілого, з посиланням на відповідні докази та їх оцінкою.

Суд вважає, що слідчою не з`ясовувалось питання щодо заподіяння ОСОБА_4 певної шкоди, не досліджені докази, не перевірено, чи є будь-які дані, які б свідчили про завдання шкоди, не з`ясовано, у чому саме полягає ця шкода, позаяк, слідчою не зроблено детального аналізу всіх обставин, за яких заявник вважає, що кримінальним правопорушенням йому заподіяна шкода.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги проігноровані, оскільки мотивувальна частина є формальною та в розрізі фактичних обставин кримінального провадження, слідчим не надано оцінку доводам, які викладені у заяві про визнання потерпілим.

Отже, слідчою належним чином та у визначений законом спосіб не розглянуто питання щодо визнання потерпілим ОСОБА_4 , що не відповідає вимогам статті 110 КПК України (пункт 2 частини п`ять статті 110 КПК України).

Одночасно з цим, слідчим суддею надавалась процесуальна можливість слідчій подати відповідні документи (докази) обґрунтованості винесення оскаржуваної постанови із наданням слідчому судді відповідних матеріалів кримінального провадження або копій документів, на підставі яких слідчим прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0002405 від 16.11.2024 року.

Однак, слідча не скористалась в повному обсязі своїм процесуальним правом щодо надання належних та допустимих доказів обґрунтованості винесення оскаржуваної постанови.

Щодо інших вимог скарги в частині, а саме, залучити та/або зобов`язати старшу слідчу ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 залучити до участі у кримінальному проваджені № 0002405 від 16.11.2024 року за ч.2 ст.382 КК України за заявою ОСОБА_4 в якості потерпілого, допустити та/або зобов`язати старшу слідчу ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 до участі у кримінальному проваджені №0002405 від 16.11.2024 року за ч.2 ст.382 КК України в якості представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , про що винести відповідну постанову, суд зазначає, що статтею 307 КПК України слідчому судді не надано повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення або самостійно прийняти таке рішення під час досудового розслідування.

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, відповідно до частини 2 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Окрім того, стосовно питання щодо залучення та/або зобов`язання залучити до участі у кримінальному проваджені № 0002405 від 16.11.2024 року за ч. 2 ст. 382 КК України за заявою ОСОБА_4 в якості потерпілого та в якості представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Слідчий суддя акцентує увагу, що питання зобов`язання слідчого визнати заявника потерпілим відноситься до дискреційних повноважень слідчого, дізнавача, прокурора.

Стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати слідчого визнати заявника потерпілим не входить до кола повноважень слідчого судді. Слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, які віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, тобто перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення.

Слідчий суддя не здійснює функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором, а лише контролює дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя акцентує увагу, що питання зобов`язання слідчого визнати заявника потерпілим відноситься до дискреційних повноважень слідчого, дізнавача, прокурора.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. До предмету судового контролю на досудовому розслідуванні не входить самостійне встановлення слідчим суддею наявності чи відсутності тих обставин, на які скаржник посилаються як на елементи складу злочину, та які на його думку перебувають у причинному зв`язку із завданням шкоди. Однак встановлення цих обставин є завданням слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Згідно з висновками колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, які зазначені у постанові від 14.02.2023 у справі № 405/680/22, (провадження № 51-1544км22), по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина третя статті 22 КПК України).

Оскільки чинний КПК України не передбачає права слідчого судді зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні та залучити до участі у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування представника потерпілого, або самостійно приймати відповідне рішення, в іншій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 55, 110, 303, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови старшої слідчої СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшої слідчої СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 22 листопада 2024 року про відмову в задоволенні клопотання від 19 листопада 2024 у кримінальному провадженні № 0002405 від 16 листопада 2024 року за ч. 2 ст. 382 КК України.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1