УХВАЛА

12 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 588/173/23

провадження № 51-5051 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 1 листопада 2023 року,

установила:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся з питань перегляду вказаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень пунктів 1, 4, 5 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається судом касаційної інстанції (далі - Суд) з урахуванням викладеної особою позиції та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Саме тому законодавець установив до форми та змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є залишення її без руху, а надалі - повернення.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено найменування суду касаційної інстанції, правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, котрі повинні узгоджуватися зі ст. 436 КПК, із відображенням того, у чому в правовому аспекті полягає незаконність чи необґрунтованість оспорюваного рішення..

За правилами ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судового рішення, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваного рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу Суд не перевіряє повноти судового розгляду, відповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами попередніх інстанцій.

Цього не було враховано при зверненні.

Зокрема, як убачається зі змісту поданої короткої скарги, у ній немає вимоги, сформульованої відповідно до ст. 436 КПК (повноваження Суду за наслідками розгляду касаційної скарги).

Водночас засудженим не викладено обґрунтування незаконності вироку й необхідності його скасування чи зміни на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 370, 374, 412-414 цього Кодексу.

Крім того, попри те, що обвинувальний вирок переглядався в апеляційному порядку у скарзі не наведено в розрізі статей 404, 405, 412-414, 419 КПК доводів на обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції істотних порушень норм права, які зумовлюють незаконність ухвали. Разом із цим скаржник не окреслює, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув згаданий суд і не дав на них відповідей.

Також необхідно зауважити, що в скарзі не вказано найменування Суду, натомість лише зазначено про її подання Голові касаційного суду. Однак за приписами п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК (у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) судом касаційної інстанції є Верховний Суд, а перегляд ухвалених у кримінальних провадженнях вироків (ухвал, постанов) здійснює Касаційний кримінальний касаційний суд Верховного Суду.

Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою.

У разі необхідності отримання правничої допомоги для складання касаційної скарги засуджений може звернутися до центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 2 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу».

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 1 листопада 2023 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3