КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4586/24
Провадження № 1-кп/552/890/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2024 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000656 від 26.06.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Полтава, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою (9 класів середньої школи), не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.09.2023 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 190 КК України. Кримінальне провадження закінчене по ст. 45 КК України;

- 17.06.2024 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненому з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.06.2024 у період часу з 15 год. 57 хв. по 16 год. 01 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , проходив повз кафетерій «Мега Млинці», де в цей час в нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, через вікно кафетерію, ОСОБА_5 шляхом ривка, відкрито заволодів ноутбуком марки «Macbook» моделі «Air 19» з об`ємом оперативної пам`яті 8 Гб та внутрішньої пам`яті 256 Гб, серійний номер FVFKC8CT1WFV, сірого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю 29 093 грн., що був підключеним до блоку живлення та знаходився в приміщенні кафетерію поряд з вікном на стійці.

Після чого обвинувачений ОСОБА_5 , помітивши, що з приміщення кафетерію за ним біжать потерпіла ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_7 , побіг по вулиці Пушкарівській в м.Полтава в напрямку парку ім.Івана Котляревського, при цьому випустивши з рук на асфальтне покриття вищевказаний ноутбук, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду показання відповідно до викладених раніше в мотивувальній частині вироку фактичних обставин. Щиро розкаюється у вчиненому. Запевняє, що зробив висновки і більше такого вчиняти ніколи не буде.

Прокурор, обвинувачений та його захисник вважали за доцільне розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора, обвинуваченого і його захисника, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який має базову середню освіту (9 класів середньої школи), у ВУЗі не навчається, офіційно не працює, не одружений, проживає разом зі своєю матір`ю, є раніше судимим, проходив лікування в КП "Полтавському обласному центрі терапії залежностей Полтавської обласної ради" в період з 28.07.2021 по 09.08.2021 з приводу залежності від опіатів, перебував на стаціонарному лікуванні в КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" в період з 21.09.2021 по 15.10.2021 з діагнозом: Змішані розлади поведінки та емоцій.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину та судовому розгляду.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, його молодий вік та відсутність життєвого досвіду, беручи до увагу думку прокурора та захисника, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне правопорушення, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Як зазначено в пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості і вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний в мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній частині посилатись на ч. 1 ст. 69 КК України. При цьому, необхідно врахувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Отже, суд при застосуванні ч. 1 ст. 69 КК України, враховує: дійсне щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та судовому розгляду, його молодік вік, тяжкий збіг життєвих обставин та тяжкий матеріальний стан обвинуваченого. Також суд враховує вартість та обсяг викраденого майна, та те, що обвинувачений повернув потерпілій викрадений ноутбук. Обвинувачений з початку кримінального провадження та в судовому засіданні не спростовував події скоєного злочину, надавав правдиві показання.

Встановлення провини обвинуваченого та призначення покарання є дискреційними повноваженнями суду, тому суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 4 ст. 186 КК України. Призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Разом із тим, при обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше судимий, та приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням. Остаточне покарання слід призначити за правилами ст.ст. 71, 72 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи положення ст.ст.177-178 КПК України та те, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, запобіжний захід до набранням вироком законної сили відносно останнього необхідно продовжити у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

У відповідності до положень ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 17.06.2024, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили продовжити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 26.06.2024.

Речовий доказ - ноутбук марки «Macbook» моделі «Air 19» з об`ємом оперативної пам`яті 8 Гб та внутрішньої пам`яті 256 Гб, серійний номер FVFKC8CT1WFV, сірого кольору, - повернути за належністю потерпілій.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертного дослідження в сумі 1 514,56 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий суддя ОСОБА_1