Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/602/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого другого СВ (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яструбці, Джанкойського району Кримської області, з неповною середньою освітою, неодруженого, зі слів має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.11.2024 включно, без визначення розміру застави,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді триманням під вартою. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 , хоча й зареєстрований на території іншої області, але не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, тяжко хвору матір, яка потребує його допомоги, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проходження служби. Зазначає, що слідчім суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного, який потребує обстеження ВЛК.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном 60 діб.

В обгрунтування клопотання слідчій послався на те, що солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 за мобілізацією, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, будучи направленим 04.07.2023 для проходження військово-лікарської комісії у військову частину НОМЕР_2 , проходження військово-лікарської комісії не розпочав та нез`явився вчасно о 09.00 год. 05.07.2023 до місця проходження військової служби, а саме в місце розташування військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його із обов`язком військової служби.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення у місце служби та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд до 02.10.2024.

За вказаним фактом до ЄРДР внесені відомості 21.11.2023 за № 0001472 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

19.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України.

20.09.2024 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук, оскільки місце його перебування органу досудового розслідування невідоме.

23.09.2024 слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

02.10.2024 ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.09.2024.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме : повідомленням в/ч НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення від 09.09.2023; рапортом старшого ординатора операційно-перев`язувального відділення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 про факт нез`явлення у військову частину НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_7 ; актом службового розслідування, проведеного в/ч НОМЕР_1 щодо нез`явлення із лікувального закладу у військову частину НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_7 , яким встановлено відсутність будь-яких поважних причин у ОСОБА_7 на нез`явлення до військової частини; протоколом допиту свідка - офіцера групи контролю бойового стресу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка - начальника служби повітряно-десантної техніки - старшого оперативної групи в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_12 ; відомостями із лікувальних закладів; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оскільки ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні ігкримінованого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та доведеності ризиків перебдачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, перебування підозрюваного у розшуку та те, що останній більше року не з`являвся на військову службу без поважних причин, слідчій суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також обгрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється, оскільки в апеляційній скарзі йдеться лише про суворість застосованого запобіжного заходу.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово підтверджував, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

Також, слідчим суддею враховано доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 05.07.2023 не з`явився у військову частину НОМЕР_1 та перебував понад один рік за межами військової частини, обов`язки військової служби не виконував, поки 02.10.2024 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді після оголошення в розшук.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатен забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання апелянта на те, що слідчім суддею не враховано стан здоров`я підозрюваного; те, що він має постійне місце проживання; тяжко хвору матір, яка потребує сторонньої допомоги; те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується, на думку колегії суддів, не свідчить про відсутність встановлених ризиків. Крім того, ОСОБА_7 04.07.2023 було направлено саме для проходження останнім ВЛК, куди він не з`явився та до часу затримання 02.10.2024 проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з обов`язками військової служби.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи, що підозрюваний тривалий час не з`являвся на службу, перебував у розшуку та його було затримано на виконання ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає підстав для застосування застави.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 03.10.2024, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.11.2024 включно, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :