ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку ст.ст. 381-382 КПК України обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000412 від 09.09.2024 щодо:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік;

-вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків остаточне покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, із урахуванням положень параграфа 1 Глави 30 КПК України.

В обвинувальному акті, що надійшов на розгляд суду, прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, тому у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участю захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання вини ОСОБА_2 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.

За наслідками розгляду обвинувального акту та дослідження матеріалів кримінального провадження, судом встановлено, що ОСОБА_2 вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2024 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та направлено до Центру соціальних служб Одеської міської ради (м. Одеси, вул. Іцхака Рабіна, буд. 7) для проходження програми для кривдників, на строк 3 (три) місяці. Вирок набув законної сили 19.07.2024 та не оскаржувався.

18.06.2024 ОСОБА_2 був присутній під час проголошення вироку суду. Крім цього, 08.08.2024 провідним інспектором Хаджибейського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області повторно ознайомлено ОСОБА_2 з вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2024 та роз`яснено про необхідність явки до Центру соціальних служб Одеської міської ради для проходження програми для кривдників, на строк 3 (три) місяці.

Однак, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про покладений на нього судом обов`язок проходження тримісячної програми для кривдників, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», маючи реальну можливість проходження програми для кривдників, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, усвідомлюючи наслідки ухилення від проходження програми для кривдників, з 19.07.2024 по теперішній час без поважних причин відмовився від її проходження шляхом неприбуття до Центру соціальних служб Одеської міської ради, та не розпочав роботу з психологічної корекції та соціальної реабілітації, таким чином умисно ухилився від проходження програми для кривдників.

Умисне ухилення ОСОБА_2 , від проходження програми для кривдників, щодо якого такі заходи були застосовані судом, суд кваліфікує за ст. 390-1 КУпАП.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність пом`якшуючої вину обставини та обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до нього покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_2 покарання із застосуванням положень ст. 70 ч.4 КК України, суд, відповідно до положень ч. 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів», згідно яких висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, виходить з правових позицій Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 199/1496/17 (провадження № 51-2631 кмо19) викладених у постанові від 23.09.2019 року.

Як зазначено у вказаній постанові, Об`єднана палата вважає такою, що відповідає положенням закону про кримінальну відповідальність наступну правозастосовну позицію: якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК.

Об`єднана палата виходить з того, що самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст. 70 КК, які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Зміст ст. 70 КК не передбачає самостійного виконання вироків.

З урахуванням зазначених правових позицій Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду та обставин вчинення кримінального провадження, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_2 остаточне покарання з застосуванням положень ст. 70 ч .4 КК України та з застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 -374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік і 8 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю покарань, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 09.09.2024, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік і 8 місяців.

Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль над поведінкою ОСОБА_2 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його ухвалення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_5