КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 23 вересня 2024 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Чернівці, Чернівецького району, Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 359 КК України,-

за участі: прокурора ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Не погоджуючись із таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та скасувати ухвалу слідчого судді.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 03 липня 2024 року оголошено вступну та резолютивну частину оскарженого рішення. Оголошення повного тексту рішення призначено на 03 липня 2024 року. Однак, повний текст виготовлено та оприлюднено 13 липня 2024 року. Копію ухвали стороною захисту не отримано, про її наявність стало відомо 15 липня 2024 року з ЄДРСР, апеляційну скаргу направлено на електронну адресу суду 16 липня 2024 року. З цих підстав просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Вважає, оскаржувану ухвалу незаконною, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, сторона захисту зазначила, що під час розгляду клопотання органом досудового розслідування порушено вимоги КПК України щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

На думку сторони захисту, слідчим суддею не дотримано вимоги ст.ст. 410, 411, 412 КПК України, а також не надано оцінку запереченням сторони захисту.

В судове засідання захисник ОСОБА_5 не прибув, в телефонному режимі повідомив, що перебуває у відрядженні, доказів поважності причин не явки не надав. Враховуючи те, що ОСОБА_6 інкриміновано не особливо тяжкий злочин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність захисника, що не суперечить положенням, передбачених ст. 52 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. Разом з цим, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначив, що 03 липня 2024 року оголошено вступну та резолютивну частину оскарженого рішення. Оголошення повного тексту рішення призначено на 03 липня 2024 року. Однак, повний текст виготовлено та оприлюднено 13 липня 2024 року. Копію ухвали стороною захисту не отримано, про її наявність стало відомо 15 липня 2024 року з ЄДРСР, апеляційну скаргу направлено на електронну адресу суду 16 липня 2024 року. З наведених підстав, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19 січня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000016, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 359 КК України.

15 листопада 2023 року ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 359 КК України.

У зв`язку з імовірним перебуванням підозрюваного на території Республіки Австрія, відповідно ст.ст. 135 та 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру від 15.11.2023, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на допит на 20, 22 та 24.11.2023, того ж дня направлено поштою за адресами проживання а саме: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 . Також, на месенджер WhatsApp за номером НОМЕР_1 , які належать підозрюваному ОСОБА_6 (144-146, 151-152, т. 1).

Крім цього, 15 листопада 2023 року сестрі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручено повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на допит в якості підозрюваного ОСОБА_6 ..

В подальшому, у вказаних в повістках дату та час підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві не з`явився, про причини неявки не повідомив.

27 листопада 2023 року у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошено в державний розшук, проведення якого доручено департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України.

20 грудня 2023 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6

27 листопада 2023 року у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 імовірно на території Республіки Австрія, від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, старшим слідчим СУ ГУ НП у м. Києві винесено постанову про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук (а.с. 153-158, т. 1).

19 червня 2024 року старший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року клопотання задоволено та обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що наведені в клопотанні доводи перевірено слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, заслухано думку прокурора, захисника, з`ясовано обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошена у міжнародний розшук.

Зокрема, відповідно до частини шостої статті 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя дослідив клопотання про обрання запобіжного заходу і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що наведені у них обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, викладених у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи при цьому те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 359 КК України.

Тобто, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах провадження, докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися і фактично переховується від органів досудового розслідування, з урахуванням оголошення його в міжнародний розшук, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на викладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід є необхідним у даному випадку для виконання завдань кримінального провадження.

Також, слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перебування особи у міжнародному розшуку, але визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування (а.с. 153-158, т. 1).

Доводи захисника, що органом досудового розслідування порушено вимоги КПК України щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру є необґрунтованими, оскільки як убачається із матеріалів провадження органом досудового розслідування вжито всіх заходів, передбачених КПК України для вручення підозри (а.с. 144-152, т. 1).

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу. При цьому, слід зазначити, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, відповідно до положень вищевказаної ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

За таких обставин, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи як на території України, так і за її межами, здійснюється доставка особи до місця кримінального провадження, а також ухвалюється рішення про застосування запобіжного заходу або екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 752/31037/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадженя № 11-сс/824/5127/2024 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України