Справа № 225/1428/24
Провадження № 1-в/206/334/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 Самарський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро подання в.о. начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення у відповідність згідно з діючим законодавством вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 25.11.2021 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2024 до Дзержинського міського суду Донецької області надійшло подання в.о. начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 про приведення у відповідність згідно з діючим законодавством вироку відносно ОСОБА_4 , обґрунтоване тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП. Причому, визначаючи два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, треба виходити із того його розміру, який діяв на момент вчинення діяння (тобто 3028 грн. якщо крадіжку скоєно у 2024 році, 2684 грн., якщо у 2023 році і так далі). З 09.08.2024 змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії. Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність відповідно ч. 1 ст. 5 КК України призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія вищезазначеного має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Законом України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи в розмірі 2102 грн. Згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021, сума заподіяного збитку, завданого ОСОБА_6 , на час скоєння крадіжки 23.04.2020, становить 498,34 грн., що менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян згідно норми кримінального законодавства у 2020, а саме менше 2102 грн. Ураховуючи викладене, на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та керуючись ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 1 ст. 539 КПК України, просила розглянути питання щодо приведення вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021 відносно ОСОБА_4 , у відповідність до діючого законодавства.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 29.08.2024 № 2584/0/15-24 територіальна підсудність судових справ Дзержинського міського суду Донецької області змінена на Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

01.11.2024 матеріали подання надійшли до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2024, подання було розподілено судді ОСОБА_1

07.11.2024 від прокурора Торецького відділу Бахмутської окружної прокуратури Донецької області надійшла заява про розгляд подання за його відсутності, подання підтримав, просив його задовольнити.

Також, 07.11.2024 від заступника начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд подання без її участі, в якій також вона зазначила, що вона підтримує подання в повному обсязі.

Засуджений в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з огляду на таке.

Так, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Вирок набрав законної сили 26.12.2021.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так, дійсно 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18.07.2024 відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України № 3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що суд здійснює розгляд подання виключно в межах заявлених вимог та наданих доказів (документів), які подані суду на обґрунтування подання, що кореспондується з відповідними приписами КПК України (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Так, до матеріалів подання долучено лише копію вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021. При цьому в подані зазначено дату ухвалення вироку 26.12.2021.

Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення. Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Так, ст. 36 КВК України визначено, що покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Судове рішення приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили або звернення його до виконання. Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених до покарання у виді громадських робіт; роз`яснює засудженим порядок та умови відбування покарання; погоджує з органами місцевого самоврядування перелік об`єктів, на яких засуджені відбувають покарання у виді громадських робіт; здійснює контроль за додержанням засудженими порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт; здійснює контроль за додержанням судового рішення власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем роботи засудженого; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; веде сумарний облік відпрацьованого засудженим часу; вживає першочергових заходів з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме.

Крім того, ст. 40 КВК України передбачено, що за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також порушення громадського порядку, за яке засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності, до нього уповноваженим органом з питань пробації може бути застосоване застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України. Ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Засуджений до громадських робіт, розшук якого оголошено у зв`язку з ухиленням від покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Однак, в поданні не зазначено жодних відомостей щодо виконання вироку та не долучено жодних доказів на підтвердження цих обставин.

При цьому, відповідно до ст. 152 КВК України передбачено, що підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; прийняття уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

При цьому, суд враховує й те, що вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021 відносно ОСОБА_4 набрав законної сили ще 26.12.2021, а лише 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18.07.2024, тобто строк виконання вироку суду міг сплинути ще до набрання чинності даного закону.

Неможливо залишити поза увагою й те, що подання не містить посилання яким саме вимогам законодавства не відповідає вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021 відносно ОСОБА_4 та у який спосіб необхідно привести у відповідність до діючого законодавства даний вирок.

При цьому, зазначена у поданні вимога про «приведення вироку у відповідність до діючого законодавства» суперечить вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, оскільки вирішення такого питання судом не передбачено жодною нормою закону.

Зазначені недолік подання є суттєвим.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні подання в.о. начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення у відповідність вироку згідно з діючим законодавством.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 4, 5, 74, 80 КК України, ст.ст. 2, 7, 9, 22, 26, 369-372, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання в.о. начальника відділу № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення у відповідність згідно з діючим законодавством вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1