Справа № 991/7624/24
Провадження 1-кс/991/7656/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , старшого детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому захисник просить надати тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подане клопотання обґрунтовується тим, що групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000143 від 20.02.2019, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції статті до 27.06.2020), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (в редакції статті до 01.07.2020), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 (в редакції статті до 28.04.2020) КК України. Відповідно до повідомлення ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 22.08.2023: « ОСОБА_5 у період з вересня 2015 року по березень 2020 року, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 (у редакції статті до 27.06.2020) КК України, а саме створив злочинну організацію з метою вчинення особливо тяжких злочинів, здійснив керівництво такою організацією та брав участь у злочинах, вчинюваних цією організацією, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великому розмірі, легалізацію (відмивання) таких доходів в особливо великому розмірі, а також підробку офіційних документів... ОСОБА_5 , як керівник злочинної організації, займаючи спочатку посаду Першого заступника Голови Правління АБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а в подальшому - виконувача обов`язків та безпосередньо Голови Правління Банку, здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою Банку, діючи всупереч його інтересам та зловживаючи службовим становищем виключно в інтересах створеної та очолюваної ним злочинної організації, організовував скоєння вказаних вище злочинів та керував їх підготовкою і вчиненням, організовував приховування злочинної діяльності організації, об`єднав дії інших співучасників і спрямував їх на вчинення особливо тяжких злочинів та координував їх дії та розподілив обов`язки між членами злочинної організації, у тому числі, як організатор: здійснював загальне керівництво діями інших учасників злочинної організації; розподіляв ролі інших учасників злочинної організації; використовуючи надані його посадою повноваження, усував перешкоди для вчинення злочинів; здійснював загальний контроль за діями учасників злочинної організації при реалізації вищеописаної схеми заволодіння коштів АБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зокрема, надаючи їм вказівки та отримуючи від них звіти про виконання таких вказівок; будучи членом Правління Банку, особисто ініціював та виносив на розгляд Правління питання про внесення змін до Положення та брав участь у їх затвердженні; здійснював відбір клієнтів АБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які підпадали під визначення «Клієнт», викладене у зміненому Положенні (у редакції, що діяла на момент такого відібрання), для використання їх у ході розтрати коштів Банку, усвідомлюючи при цьому, що вказані клієнти Банку були залучені чи/ma утримані працівниками Банку, зокрема ним самостійно або ж підлеглими йому працівниками, а не відповідними «Агентами» чи/та «Партнерами».

У повідомленні про підозру також зазначено, що заволодіння коштами АБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснено шляхом переказів фізичним особам, фізичним особам - підприємцям та юридичним особам коштів Банку, як оплати за послуги із залучення ними клієнтів - юридичних осіб сегменту корпоративного бізнесу на обслуговування АБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які фактично надані не були.

Захисник зазначає, що станом на дату звернення із цим клопотанням органом досудового розслідування надано доступ стороні захисту до матеріалів кримінального провадження № 0000143 від 20.02.2019 в порядку ст. 290 КПК України, із якими сторона захисту здійснює ознайомлення послідовно та ознайомилась більше ніж із 240 томами. Обсяг таких матеріалів є значним, проте вказані матеріали є однотипними та не дають можливість скласти повноцінне розуміння, якими іншими доказами сторона обвинувачення обґрунтовує винуватість ОСОБА_5 . Тобто, сторона захисту позбавлена можливості розробити та реалізувати власну стратегію захисту у цьому кримінальному провадженні.

Також зазначає, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суд від 18.07.2024 у справі № 910/5959/24 у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 28.02.2025. Вказане кримінальне провадження є складним: містить 426 томів, у ньму велика кількість підозрюваних та епізодів.

Стверджує, що для раціонального використання часу сторона захисту неодноразово зверталась до детективів ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням надати конкретні докази або останні томи матеріалів, а саме: 07.02.2024 про надання для ознайомлення зовнішній накопичувач Seagate Beckup Plus Desktop 3TB (модель: НОМЕР_1 , серія: NA7DZ48S), на якому міститься бекап мобільного телефону ОСОБА_6 ; 22.07.2024 про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження томи № 410-424. Однак, постановами детектива від 12.02.2024, 22.07.2024 у задоволенні клопотання фактично було відмовлено. Тобто, засоби для отримання доступу до інших матеріалів кримінального провадження, зокрема томів № 410-424, вичерпано.

На переконання сторони захисту зазначені матеріали кримінального провадження мають істотне значення для розроблення та реалізації стратегії захисту ОСОБА_5 та ініціювання проведення слідчих дій, призначення відповідних експертиз, визначення щодо необхідності залучення спеціалістів. Іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, неможливо.

Також захисник просив розглянути клопотання без повідомлення особи, у володінні якої перебувають документи, оскільки існує реальна загроза знищення чи зміни документів, до яких планується отримати доступ.

Однак, слідчий суддя вважає не доведеним, що існує реальна загроза зміни або знищення документів, тимчасовий доступ до яких планується, тому наявні підстави для виклику у судове засідання особи, у володінні якої вони знаходяться.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання, з викладених у ньому підстав.

Старший детектив Національного бюро ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, спрямованим на збирання доказів. Проте, наразі стороною обвинувачення докази у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 зібрані та стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України. Тобто, стороною захисту не буде здобуто доказів, оскільки вони вже зібрані стороною обвинувачення під час досудового розслідування. Також зазначив, що захисником не доведено, що такі документи можуть бути отримані іншим шляхом, оскільки після постановлення слідчим суддею ухвали про встановлення стороні захисту строку на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування захисник ОСОБА_3 не прибував до Національного бюро для ознайомлення з такими матеріалами. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 2, 131, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, в тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Частиною 5 ст. 163 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей та документів надається стороні кримінального провадження, якщо остання у своєму клопотанні доведе наявність підстав вважати, що речі та документи, до яких планується отримати тимчасовий доступ: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 22 КПК України).

У ч. 1, 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту здійснює збирання доказів, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що детективи Національного антикорупційного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019, у якому 22.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції статті до 27.06.2020), ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366 (в редакції статті до 01.07.2020, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 (в редакції статті до 28.04.2020) КК України, що підтверджується копією витягу з повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на нову підозру від 22.08.2023.

Перевіряючи наявність достатніх підстав для надання тимчасового доступу до документів, доступ до яких планує отримати сторона захисту, слідчий суддя враховує таке.

Встановлено, що 27.09.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 завершене, стороні захисту, у тому числі, підозрюваного ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_3 надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Порядок надання доступу до матеріалів досудового розслідування визначений у ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Відкриття матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій таких матеріалів, засвідчених в установленому порядку (ч. 3 ст. 290 КПК України).

У той же час, запровадження інституту тимчасового доступу до речей і документів спрямоване на розширення змагальності в кримінальному провадженні, надання його сторонам рівних можливостей щодо збирання доказів шляхом тимчасового доступу до речей і документів, які у подальшому можуть бути визнані доказами.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 повідомив, що у томах № 410-424 кримінального провадження № 0000143 від 20.02.2019 може міститись протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_6 , а для проведення експертизи з метою з`ясування обставин чи було втручання цей пристрій стороні захисту необхідно отримати тимчасовий доступ до вказаного носія інформації.

Водночас, постанови про призначення такої експертизи матеріали справи не містять.

Таким чином, стороною захисту не доведено, що за результатами тимчасового доступу до вказаних у клопотанні документів може бути виконане завдання, направлене на збір доказів у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 159-166, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1