Справа № 203/4622/24
Провадження № 1-кс/0203/2667/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шиманівка Теплицького району Вінницької області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді стрільця 2 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу, 1 стрілецької роти, 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, з неповною вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 405 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0002942,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із цим клопотанням, у якому зазначив, що 09.09.2024 близько 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , знаходячись у вбиральні 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , розташованій у м. Дніпрі, в порушення вимог ст.ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п.4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, будучи невдоволеним виконанням обов`язків з військової служби своїм начальником командиром НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 НГУ майором ОСОБА_7 , пов`язаного з переводом до стрілецької резервної роти, заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_7 , нанісши один удар кулаком правої руки у ділянку лівої скроні, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо шкірного крововиливу у лівій скроневій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У клопотанні слідчий просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави.

Необхідність застосування до підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу слідчий мотивував наявністю ризиків його переховування від органу досудового розслідування або суду, можливістю вчинення іншого кримінального правопорушення, а також впливу на свідків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрюваний, його захисниця в суді проти задоволення клопотання слідчого заперечували, зокрема, захисниця вказувала на відсутність будь-яких ризиків, визначених у клопотанні; звернула увагу на те, що згідно наявної в матеріалах справи медичної характеристики від 09.09.20024 підозрюваний визнаний обмежено придатним до військової служби; згідно наявних в матеріалах кримінального провадження анкетних даних має такі риси характеру, як ввічливість, врівноваженість, пильність.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що за вказаними вище обставинами 09.09.2024 відкрите кримінальне провадження №0002942. Того ж дня ОСОБА_4 о 19 год. 22 хв. затримано, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

10.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 405 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З огляду на приписи приведених вище норм, а також практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК (можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні), а також ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК (відсутність хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою), суд доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, враховуючи ставлення підозрюваного до скоєного, суд вважає за можливе визначити йому заставу, достатню для забезпечення виконання процесуальних обов`язків 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 176, 182, 183, 193, 194, 196, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявленого у кримінальному провадженні №0002942, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 405 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.11.2024 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього на строк до 07.11.2024 наступні обов`язки:

-прибувати за викликами слідчого, процесуального керівника прокуратури або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування;

-утриматись від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб зі свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину, та іншими особами, визначеними слідчим чи прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 07.11.2024 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 12.09.2024 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1