1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5196/24 1-кс/335/3476/2024
08 серпня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який є громадянином України, не одружений, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді навідника 2 запасної роти 2 батальйону 93 окремої механізованої бригади «Холодний Яр», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,
05.08.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування.
В обґрунтування клопотання слідчий послався на таке.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення (злочину) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді навідника 2 запасної роти 2 батальйону 93 окремої механізованої бригади «Холодний Яр».
Згідно ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.
Відповідно до закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», міжнародними договорами України на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.
Ігноруючи діюче законодавство ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог Закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої особи 1 (один) полімерний згорток з порошком білого кольору та в подальшому почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 з метою збуту.
Так, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, 01.05.2024 приблизно о 19:00 годині, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом продажу за грошові кошти у сумі 1480 гривень незаконно збув ОСОБА_10 (особа зі зміненими анкетними даними) вищевказаний полімерний згорток з порошком білого кольору, який згідно висновку експерта № СЕ-19/108-24/8306-НЗПРАП від 02.05.2024 містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,240 г (в перерахунку на основу), який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця ІІ, Список №1).
Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.
20 травня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
27 травня 2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
08 липня 2024 року постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування цього провадження продовжено до 3-х місяців, а саме до 13 серпня 2024 року включно.
11 липня 2024 року, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено в межах строку досудового розслідування до 13 серпня 2024 року включно із можливістю внесення застави.
Внаслідок особливої складності кримінального провадження завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:
- долучити до матеріалів кримінального провадження відповідь на запит з військової частини НОМЕР_1 щодо службової та медичної характеристики ОСОБА_5 ;
- допитати в якості підозрюваного ОСОБА_5 ;
- долучити до кримінального провадження матеріали проведених в ході досудового розслідування НСРД після зняття грифу секретності, а також провести їх огляд;
- провести первинну амбулаторну судової психіатричну експертизу відносно підозрюваному ОСОБА_5 ,
- долучити до матеріалів кримінального провадження висновок експерта після проведення первинної амбулаторної судової психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_5 ;
- виконати вимоги ст. 290 КПК України;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Зазначені слідчі та процесуальні дії не було проведено раніше, оскільки в кримінальному провадженні проведена значна кількість слідчих дій, за результатами яких виникла потреба у проведенні додаткових та нових слідчих (розшукових) дій, а також зумовлено кількістю, складністю та тривалістю проведення призначених судових експертиз.
Процесуальні дії, які потрібно провести, необхідні для повного і неупередженого розслідування і їх результати матимуть вагоме значення для судового розгляду.
Згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та інших осіб, що можуть бути причетні до вчинення вказаного злочину у цьому кримінальному провадженню, що підтверджується тим, що йому відомі анкетні данні та місця мешкання вказаних осіб, у зв`язку з отриманням копій матеріалів кримінального провадження. ОСОБА_5 , будучи особою, якій повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того в разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній може продовжити збувати наркотичні засоби за місцем свого мешкання, оскільки інших прибутків у останнього не буде.
Враховуючи викладене, виникла необхідність у продовженні строку застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13.10.2024 включно.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Як випливає з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, станом час вирішення питання про запобіжний захід обґрунтованість підозри підтверджується такими доказами:
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.04.2024, який пояснив обставини вчинення злочину;
- протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 01.05.2024, в ході якого на виконання постанови про контроль за вчиненням злочину було оглянуто грошові кошти в сумі 1 500 гривень;
- протоколом огляду особи та вручення грошових коштів для здійснення оперативної закупівлі від 01.05.2024, в ході якого на виконання постанови про контроль за вчиненням злочину було видано гр. ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1 500 гривень;
- протоколом добровільної видачі від 01.05.2024, в ході якого ОСОБА_11 добровільно видав працівникам УСБУ в Запорізькій області два чорні згортки з речовиною грошові кошти в сумі 20 гривень (решта);
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.05.2024, який пояснив обставини вчинення злочину;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.05.2024, який пояснив обставини вчинення злочину під час якого був присутній в якості понятого;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.05.2024, який пояснив обставини вчинення злочину під час якого був присутній в якості понятого;
- висновком експерта №СЕ-19/108-24/8306-НЗПРАП від 02.05.2024 відповідно до якого полімерний згорток з порошком білого кольору, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,240 г (в перерахунку на основу).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на потерпілого;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - можуть бути документи, довідки про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що вказані у клопотанні ризики продовжують існувати і мають високу ступінь вірогідності, що є підставою для продовження тримання підозрюваного під вартою.
Так, діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином, що тягне покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років. Ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спро.бі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
З урахуванням особи підозрюваного, зокрема того, що він є військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, обґрунтованими є й доводи сторони обвинувачення про те, що у разі незастосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, останній може переховуватись від органу досудового слідства або суду та впливати на та свідків.
Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 , хоча раніше й не судимий, але обвинувачується в межах іншого кримінального кримінального провадження у вчиненні аналогічного діяння, що в сукупності з іншими відомостями про особу та біографію підозрюваного вказує на існування ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних речовин.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не можуть бути застосовані до підозрюваного в силу наявності у нього статусу військовослужбовця і обов`язку за загальним правилом перебувати за місцем дислокації військової частини, і взагалі не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено суддею.
Слідчий суддя бере до уваги, що продовження строку тримання під вартою обумовлене виключно об`єктивною неможливістю завершити досудове розслідування в межах двомісячного строку та необхідністю зберегти запобіжний вплив на підозрюваного у зв`язку з цим.
При вирішенні питання про тривалість продовження строку запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги, до ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2024 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до п`яти місяців, тобто до 13.10.2024. Відтак, продовження строку запобіжного заходу в межах цього строку не буде перевищувати строку досудового розслідування.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 199, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», на шістдесят днів, починаючи з 08.08.2024 і по 06.10.2024 включно, із можливістю внесення застави у розмірі та на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2024 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня вручення повного тексту ухвали.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 12 год. 30 хв. 12.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1