печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000949 від 03.05.2024,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 18.07.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- документи, копії документів, судові рішення, копії судових рішень, які поміщено до спеціального пакету №WAR1471133;

- блокнот з чорновими записами, який запаковано до спеціального пакету №RIC2119568;

- печатка «ФОП ОСОБА_5 », печатка «копія вірна», які запаковано до спеціального пакету №RIC2119570;

- ноутбук марки ASUS D8NOCX19724633F та зарядний пристрій до нього, який запаковано до спеціального пакету №WAR1738788.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, прокурор у кримінальному провадженні подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги підтримав.

Згідно з нормою частини четвертої статті 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000949, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2024, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у ОСОБА_5 , якій було достовірно відомо, що на території України діє воєнний стан, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, виник злочинний умисел, пов`язаний із незаконним сприянням у переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання засобів та усуненням перешкод, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Як зазначає слідчий у клопотанні, з метою реалізації свого злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, але не пізніше 05 травня 2024 року, вступила у попередню злочинну змову з ОСОБА_6 , іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами та розробили злочинну схему, яка полягала у сприянні шляхом надання засобів та усуненням перешкод у незаконному переправленні осіб через державний кордон України.

Діючи відповідно до спільного злочинного плану, продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, останні підшукували осіб чоловічої статі, які в законний спосіб не могли виїхати з території України. Після цього підшукували жінок, що мають дітей, та які за грошову винагороду, погоджувались за пропозицією ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, записати батьком їх дітей раніше невідому особу.

Слідством встановлено, що на виконання свого спільного злочинного умислу ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в травні 2024 року, маючи умисел спрямований на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі від 18 до 60 років через державний кордон України під час дії воєнного стану, виїзд яким заборонений, демонструючи свою обізнаність щодо способу незаконного перетину державного кордону України в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність своїх дій, повідомила за допомогою мобільного додатку «Телеграм», з абонентського номеру мобільного оператора «Київстар», а саме: НОМЕР_1 , ОСОБА_8 про можливість визнання за ним батьківства на чужих дітей за рішенням суду за грошову винагороду у сумі 3500 доларів США.

16.05.2024 приблизно о 14 год. 25 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , більш точної адреси встановити органу досудового розслідування не виявилося за можливим, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 з використанням методів конспірації в ході спілкування, перевірив зовнішній вигляд ОСОБА_8 на предмет наявності записуючих пристроїв, після чого, демонструючи свою обізнаність щодо способу незаконного перетину державного кордону України в умовах воєнного стану, на виконання спільного злочинного умислу, направленого на отримання незаконного прибутку за сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_8 , що підшукала громадянок України, які нададуть дозвіл на визнання ОСОБА_8 батьком своїх дітей, чим посприяють незаконному переправленню останнього через державний кордон України під час дії воєнного стану.

В подальшому, приблизно 17 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на автовокзалі, ОСОБА_9 , відповідно до попередніх домовленостей, передав грошові кошти у сумі 3 000 доларів США ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за їх сприяння у вирішення питання про встановлення батьківства над чужими дітьми.

В подальшому, як убачається з матеріалів клопотання, діючи відповідно до спільного злочинного плану, у невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 16.05.2024, ОСОБА_5 спільно з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою, продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підшукали та залучили ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якої є син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка, будучи обізнаною щодо злочинних намірів вищевказаної групи осіб, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, погодилась у якості відповідача у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області підтвердити, що раніше незнайомий їй громадянин, а саме ОСОБА_8 є батьком її сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для подальшого визнання за ОСОБА_8 батьківства відповідно до ст. 128 Сімейного Кодексу України, тим самим надала засоби для подальшого незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України.

17.05.2024 ОСОБА_5 скерувала ОСОБА_8 проєкт позовної заяви про визнання батьківства над ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, чим спільно з ОСОБА_7 , продовжили сприяння подальшому переправленню його через державний кордон України, як особи яка має на утриманні трьох дітей віком до 18 років, наданням засобів.

У подальшому, як встановлено слідством, ОСОБА_5 , використовуючи зв`язки з невстановленою досудовим розслідуванням посадовою особою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, посприяла тому, що 17.06.2024 відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, справа № 495/4819/24, номер провадження № 2/495/2903/2024 позивача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано батьком дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , таким чином, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами усунули перешкоду з метою подальшого незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи відповідно до спільного злочинного плану, продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, останні, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» повідомили ОСОБА_8 номер банківської картки, а саме № НОМЕР_2 , яка оформлена на ОСОБА_12 та відповідно до попередніх домовленостей ОСОБА_8 перерахував грошові кошти у сумі 500 доларів США ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на банківську картку № НОМЕР_2 за їх сприяння у вирішення питання про встановлення батьківства над чужими дітьми.

18.07.2024 в період часу з 21 год. 39 хв. по 22 год. 50 хв. слідчим СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_13 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду в м. Києві за № 757/30883/24-к, у приміщенні кабінету ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено:

- документи, копії документів, судові рішення, копії судових рішень, які поміщено до спеціального пакету №WAR1471133;

- блокнот з чорновими записами, який запаковано до спеціального пакету №RIC2119568;

- печатка «ФОП ОСОБА_5 », печатка «копія вірна», які запаковано до спеціального пакету №RIC2119570;

- ноутбук марки ASUS D8NOCX19724633F та зарядний пристрій до нього, який запаковано до спеціального пакету №WAR1738788.

19.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

19.07.2024 вищезазначені речі постановою старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку передбаченому частиною третьою статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, яке вилучено під час проведення обшуку 18.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 Кримінального процесуального України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 18.07.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на майно, яке належить та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- документи, копії документів, судові рішення, копії судових рішень, які поміщено до спеціального пакету №WAR1471133;

- блокнот з чорновими записами, який запаковано до спеціального пакету №RIC2119568;

- печатка «ФОП ОСОБА_5 », печатка «копія вірна», які запаковано до спеціального пакету № RIC2119570;

- ноутбук марки ASUS D8NOCX19724633F та зарядний пристрій до нього, який запаковано до спеціального пакету № WAR1738788.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1