Провадження № 1-кп/161/1508/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 жовтня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000853 від 14.09.2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сокіл, Рожищенського району, Волинської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/14622/19 від 28.11.2019, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.08.2019 року.

Однак, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про обов`язок сплати аліментів, будучи дієздатною та працездатною особою, маючи доходи з неофіційних джерел, заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо злісно ухилився від сплати аліментів в період часу з липня 2021 року по серпень 2024 року включно, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно з інформацією Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції становить 76000 гривень, тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно не сплачував у вказаний період аліментів на утримання дитини. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, аліменти обвинувачений погасив частково в сумі 40 тис. грн.. При призначення покарання поклалися на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, частково погасив заборгованість, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, на утриманні перебуває неповнолітня та малолітня дитина, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1