ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1452/24 Номер провадження 11-сс/814/704/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 вересня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2024 року за №0000163, задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17 листопада 2024 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, і покладено на ОСОБА_8 у разі її внесення обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, характер і тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, визначене за його вчинення покарання, особу підозрюваного, неналежну процесуальну поведінку останнього та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Урахувавши обставини, передбачені ст.ст.182, 183 КПК України, слідчий суддя визначив ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 вересня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби. Свої вимоги мотивує тим, що стороною обвинувачення не доведено: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України; існування заявлених ризиків і неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не притягувався до відповідальності, має: місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, цивільну дружину, малолітню дитину на утриманні.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2024 року за №0000163 (а.п.4).

Досудовим розслідуванням установлено, що 02 червня 2024 року в ранковий і денний час доби ОСОБА_8 в умовах воєнного стану таємно викрав належне ОСОБА_11 майно на загальну суму 60 824 гривні з:

території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Гагаріна, 45 у с. Світлогірське Полтавського р-ну Полтавської обл. - надувну дошку «SUP F2» вартістю 9 999 гривень, і грошові кошти в сумі 50 000 гривень;

будинку по АДРЕСА_2 газову плиту, вартістю 825 гривень.

Слідчим ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України таємного викрадення чужого майна (крадіжки) в умовах воєнного стану (а.п.77-78).

Затим слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, й неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-3).

22 липня 2024 року слідчим оголошено розшук ОСОБА_8 та слідчим суддею Кобеляцького районного суду Полтавської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 , який ухилився від органу досудового розслідування та слідчого судді, з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.п.67-69, 85).

19 вересня 2024 року ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді по АДРЕСА_3 (а.п.83-84).

20 липня 2024 року слідчим відновлено досудове розслідування в кримінальному провадженні щодо підозрюваного (а.п.85).

За змістом оскаржуваної ухвали слідчий суддя застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначив підозрюваному заставу - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини щодо необхідності застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають місце, підтверджуються достатніми, на цьому етапі розслідування доказами, й у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, характер і тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким злочином, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим від 5 до 8 років позбавлення волі, особу підозрюваного, який не має постійного місця проживання, умисно ухилявся від явки до слідчого та слідчого судді, оголошувався розшук, був затриманий на підставі ухвали слідчого судді, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема, даними протоколів: допиту й додатково допиту потерпілого ОСОБА_11 від 05, 24 червня 2024 року (а.п.8-9, 40-41); допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 05 червня 2024 року, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 07 червня 2024 року, свідка ОСОБА_17 від 20 червня 2024 року, свідка ОСОБА_18 від 21 червня 2024 року, свідка ОСОБА_19 від 29 червня 2024 року (а.п.10-12, 16-17, 35-38, 42-43); оглядів місць події - території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 і по вул. Озірській, 23 у с. Кишеньки Полтавського р-ну Полтавської обл. від 05, 20 червня 2024 року (а.п.6-7, 34); обшуку по АДРЕСА_5 від 07 червня 2024 року (а.п.13-15); огляду відеозапису з камери зовнішнього відеоспостереження на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 від 10 червня 2024 року (а.п.18-30); пред`явлення речей для впізнання від 15 липня 2024 року (а.п.48-49) та іншими доказами в кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації, а тому доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри позбавлені підстав.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в цьому кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявні ж у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні й доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний не судимий, має: цивільну дружину, малолітню дитину на утриманні, певні соцільні зв`язки з родиною, однак ці дані з урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його обрання.

Так, відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому корисливого тяжкого злочину в умовах воєнного стану - за обставин найбільш несприятливого для суспільства часу, тяжких умов, у яких опинилося суспільство, що має високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, якої він попередньо не дотримувався.

З викладеного вище вбачається, що слідчий суддя в ході прийняття рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, й зазначені обставини підтверджені достатніми даними.

На цьому етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту в нічний період доби, як просить сторона захисту.

Водночас, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на підставі ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка за своїм розміром є наближеною до мінімальної межі згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України. Обраний же розмір застави з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_8 злочину, даних про особу підозрюваного, у співставленні з ризиками, передбаченими п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

При цьому, з даних офіційного веб-порталу «Судова влада України» і долученого прокурором супровідного листа вбачається, що це кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України направлено й надійшло з обвинувальним актом до суду першої інстанції для розгляду.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 вересня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4