Справа №345/5820/24
Провадження № 1-кс/345/865/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2024 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 13.10.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України, слідчий суддя

встановив:

що слідчий СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яке мотивує тим, що у провадженні слідчого відділення Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000563 від 13.10.2024 за ч. 1 ст. 338 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2024 в чергову частину поступило повідомлення на лінію «102» про те, що 13.10.2024 о 14 год ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстровано в АДРЕСА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , поблизу пам`ятника ОСОБА_6 , маючи протиправний намір, спрямований на наругу над Державним Прапором України, зірвав з флагштоку Державний Прапор України. В ході проведення огляду місця події від 13.10.2024 в АДРЕСА_2 , виявлено державний символ України Державий Прапор України із двох рівновеликих горизонтальних смуг синього і жовтого кольорів із співвідношенням ширини 90 см та довжини 143 см, який поміщено в спец. Пакет НПУ № WAR 1083070, клапан якого зачинений. Постановою від 13.10.2024 цей державний символ України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи, тому йогонеприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що передбачено ч. 1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий у клопотанні не навів жодних доводів щодо існування загрози приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Однак матеріали справи не містять інформації про власника чи володільця майна щодо арешту якого подано клопотання, а у клопотанні не зазначено про володіння майном третіми особами.

За таких обставин слідчий суддя позбавлений можливості встановити кому слід встановити позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження майном, про що просить слідчий у клопотанні.

Таким чином, слідчим не доведено необхідності арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 13.10.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: