Справа № 166/1151/24
Провадження 1-кп/166/108/24
ВИРОК

іменем України

30 вересня 2024 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000068, відомості про яке внесено до ЄРДР 28 лютого 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мельники-Річицькі, Ратнівського району Волинської області,зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, водія автотранспортного засобу ФОП « ОСОБА_6 », неодруженого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_5 27.02.2024, близько 10:40 год, керуючи належним йому на праві користування автомобілем марки «Шевроле Лачетті» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі сполученням с. Мельники - Річицькі - с. Річиця в напрямку с. Річиця, Ковельського району Волинської області, навпроти місцевого кладовища, діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи об`єктивну можливість при дотриманні Правил дорожнього руху уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила дорогу зліва направо під час руху транспортного засобу, грубо порушив Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху), а саме пункти 2.3 (б), 10.1, 11.3, 12.3, 12,4, 12.9 б, керуючи транспортним засобом проявив неуважність, стежачи за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дотримався дозволеної швидкості, виявивши перешкоду не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для інших учасників руху об`їзду перешкоди, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив наїзду на останню.

Внаслідок спричиненої діями ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, гематоми лобної та скроневої часток головного мозку, перелому кісток мозкового та лицевого черепа, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння (п.2.1.3. б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995) та тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла лівої лопатки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень (п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

У прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3 (б), згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п. 10.1, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.3, відповідно до якого на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

п. 12.3, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.4, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.;

п. 12.9 б, відповідно до якого водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29,3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що здійснив наїзд на потерпілу 27.02.2024 року,внаслідок чого ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Ствердив, що у прямомому причинному зв`язку із виникненням ДТП і наслідками , що настали, стало грубе порушення ним , як водієм пунктів 2.3 (б), 10.1, 11.3, 12.3, 12,4, 12.9 б Правил дорожнього руху України.

Потерпіла в судовому засіданні ствердила, що їй відшкодовані збитки, завдані злочином, претензій до обвинуваченого немає , в тому числі ні матеріального , ні морального характеру.

Судом установлено, що фактичні обставини справи (час, місце, спосіб, особа винного, наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками) ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє їх зміст, йому роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів судового провадження, які ніким не оспорюються.

Суд визнає ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому тяжке тілесне пошкодження.

Призначаючи покарання відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року №14, при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Обставини, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд не вбачає.

Враховуючи вчинення обвинуваченим необережного тяжкого злочину, його наслідки потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих обставин покарання, дані про його особу, який за місцем проживання характеризуються виключно позитивно , раніше злочинів не вчиняв , його сімейний стан неодружений, стан здоров`я на обліку в психіатра та нарколога не перебуває , беручи до уваги думку потерпілої про застосування несуворого покарання, поведінку після вчинення ДТП , а також бере до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно із якою ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства визначено як середній та висловлена думка про можливість виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства .

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, позиції сторони потерпілої, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк покарання, передбачений санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2ст. 286 КК України, зважаючи на обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення та на особу обвинуваченого, який веде спосіб життя, що позитивно характеризується у суспільстві, його ставлення до вчиненого правопорушення, яке виражається в тому, що ОСОБА_5 щиро розкаявся, є єдиним у сім`ї офіційно працевлаштованим та відповідно до довідки Забродівської сільської ради Ковельського району № 735 від 06.06.2024 року фактично сім`я перебуває на його утриманні - мати ОСОБА_7 , брат ОСОБА_8 , які не працюють в зв`язку із відсутністю роботи , малолітні брат ОСОБА_9 та сестра ОСОБА_10 , оскільки батько ОСОБА_11 з березня 2022 року приймав участь у бойових діях по захисту України в лавах Збройних сил і з 16.04.2024 року рахується офіційно зниклим безвісти під час виконання бойових дій ,а також враховуючи позицію потерпілої, суд приходить до висновку за можливе не призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи особу винного, конкретні обставини справи, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин,думку потерпілої стосовно призначення покарання, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування основного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк 2 роки, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

За правилами ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 29.02.2024 року,та частково скасований ухвалою суду від 03.06.2024 року а саме на : автомобіль марки «Chevrolet» синього кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , користувачем якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 ; велосипед синього кольору з маркувальним позначенням «Diamant», володільцем якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 ;свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз в розмірі 25747 ( 6058,24 + 7572,28+4543,68 + 7572,8 = 25747)грн

Керуючись ст.ст.370-374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і на підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на нього такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 25747 (двадцять п`ять тисяч сімсот сорок сім) гривень витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області на майно від 29.02.2024 року скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Chevrolet» синього кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 повернути законному володільцю ОСОБА_5 ; велосипед синього кольору з маркувальним позначенням «Diamant» знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1