Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2024 року м. Рівне

Справа № 563/1742/24

Провадження № 11-сс/4815/329/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2024 року, якою обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №000228 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5

Обрано підозрюваному ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Корець Рівненської області, громадянину України, зареєстрованого та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , до 06 грудня 2024 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання відповідному державному органу міграційної служби свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії обов`язків покладених слідчим суддею визначено до 06 грудня 2024 року.

Прокурор ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить вказане судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На обгрунтування цих вимог зазначив, що слідчим суддею при постановленні даної ухвали не враховано ступінь суспільної небезпеки, тяжкість інкримінованого злочину, особу підозрюваного та наявні ризики.

Вказав, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, не має постійних доходів, усвідомлюючи реальність покарання за інкримінований йому злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також прокурор вважає, що підозрюваний може чинити тиск на потерпілого, враховуючи що вони проживають в одному населеному пункті, залишаючись на свободі, вчинити інші кримінальні правопорушення.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник-адвокат ОСОБА_6 вказує, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм процесуального права. На підтвердження своїх доводів зазначила, що ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується, є інвалідом ІІ групи, на утриманні перебуває мати пенсійного віку, а тому вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто суворий, а дотримання ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, можливе і при його перебуванні під цілодобовим домашнім арештом.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 щодо безпідставності заявлених вимог та залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Так, у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини дав визначення «обґрунтованій підозрі», згідно з яким цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зібрані органами досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні

06 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Так, колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки він ніде не працює, не має постійного джерела отримання доходів, згідно довідки про судимість, що у своїй сукупності, свідчить на користь даного ризику.

Водночас посилання апелянта на те, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину проти власності, не грунтується на законі та не заслуговує на увагу. Врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі й в разі складання характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим. На це серед іншого вказав Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2024 року у справі № 127/16102/23.

Разом з тим, доказів щодо наявності інших ризиків стороною обвинувачення надано не було.

Також прокурором ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду, не було доведено, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленому ризику.

Так, згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, як визначено ч.ч.4, 5 ст. 181 КПК, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» домашній арешт, з урахуванням його ступеня та інтенсивності, вважається позбавленням волі за змістом статті 5 Конвенції.

Отже на даному етапі досудового розслідування колегія суддів не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , найбільш суворого виду запобіжного заходу, а, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, вважає, що цілодобовий домашній арешт в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів, здатен запобігти заявленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , а тому підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 08 жовтня 2024 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3