Справа № 182/3893/24
Провадження № 1-кп/0182/1037/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024 року за № 0001300 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка Васильківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, який перебуває на посаді навідника 3 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 №7 від 30.09.2023, солдата ОСОБА_2 , призначено на посаду навідника 3 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення кримінального правопорушення, солдат ОСОБА_2 являвся військовослужбовцем, який проходив військову службу за мобілізацією.

Поряд з цим, ст. ст. 1,3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» передбачено, що військове майно це державне майно закріплене за військовими частинами, до якого крім іншого належить бойова та інша техніка. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2024 №148 за солдатом ОСОБА_2 було закріплено військову техніку- автомобіль «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який перебував на обліку у військовій частині НОМЕР_1 та являвся військовим майном.

Так, солдат ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХГУ, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-ХГУ, був зобов`язаний додержуватись вимог Конституції України, Законів України, Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, не допускати вчинення злочинів, дбайливо використовувати військове майно, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання, відповідати за збереження і правильну експлуатацію наданої йому у тимчасове службове користування і закріпленої за ним техніки, не допускати ганебних вчинків, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки, постійно забезпечувати належний порядок обліку, зберігання і використання закріпленої за ним техніки, який унеможливлював би її пошкодження, втрати та крадіжки.

Згідно ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Солдат ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді навідника 3 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, а також вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, чинних на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди зі змінами та доповненнями, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, 06.05.2024 року близько 19.00 годині, керуючи закріпленою за ним військовою технікою- автомобілем марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який був у технічно справному стані, рухаючись по АДРЕСА_2 , не передбачаючи настання наслідків у вигляді заподіяння шкоди у великих розмірах, хоча повинен був і міг їх передбачити, здійснюючи маневр обгону транспортного засобу «Fiat» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який рухався в попутному напрямку, в стані маневру лівого повороту, не переконавшись перед початком маневру- обгону, що він не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, навпроти будинку АДРЕСА_2 допустив контактування правим переднім кутом керованого ним автомобіля марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з лівою бічною частиною автомобіля «Fiat» реєстраційний номер НОМЕР_4 , в результаті чого вказані автомобілі виїхали на узбіччя та було пошкоджено військову техніку- автомобіль ««Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 та відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово- медичної експертизи» ДОР» Криворізький районний відділ №986/44 від 10.06.2024 водію автомобіля «Fiat» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно- мозкової травми, забою головного мозку, субдуральної гематоми лівої тім`яної ділянки малого об`єму, забійної рани тім`яної області голови ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи Дніпропетровська НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/104-24/25751-ІТ від 24.06.2024 в діях водія ОСОБА_2 по керуванню автомобілем «Mitsubishi L200» вбачається невідповідність вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Відповідно до висновку судової транспортно- товарознавчої експертизи Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/104-24/26775-АВ від 11.07.2024 вартість матеріального збитку, завданого власнику військового транспортного засобу «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 - державі в особі військової частини НОМЕР_1 у наслідок вказаної ДТП, станом на дату проведення дослідження складає 398 004, 92 грн. (триста дев`яносто вісім тисяч чотири гривні 92 коп.)

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 412 КК України як необережне пошкодження військової техніки, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

Ухвалою суду від 17.07.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024 року за № 0001300по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі (а.п. 13-14). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Представником потерпілого юридичної особи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 надано також письмову заяву, в якій останній погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначив, що він ознайомлений із обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодився із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Також зазначив що претензій матеріального та іншого характеру до ОСОБА_2 не має, шкода відшкодована в повному обсязі (а.п.12).

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України.

Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 412 КК України, також не оспорюються представником потерпілого юридичної особи військової частини НОМЕР_1 , про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників провадження.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: витягу з ЄРДР за №0001300 від 07.05.2024 року ( а.п. 1); електронним рапортом інспектора-чергового Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.05.2024 року ( а.п. 7); протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.05.2024 року ( а.п. 8-31); розслідуванням №396 про факт ДТП 06.05.2024 року за участю автомобіля «Mitsubishi L200» в/з НОМЕР_2 під керуванням водія МВГ з умовною назвою «Техас-4» солдата А. Монастирьова водія 6 відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 розпочатого 06.05.2024 та закінченого 06.06.2024 року ( а.п. 43-105); відповіді на запит директора КП «нікопольська міська лікарня № 4» нікопольської міської ради» ОСОБА_8 ( а.п. 107); дослідження на визначення концентрації парів алкоголю у повітрі, що видихається стосовно ОСОБА_2 ( а.п. 123); висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/25751-ІТ від 24.06.2024 року ( а.п. 151-152); висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/25723-ІТ від 21.06.2024 року ( а.п. 158-159); висновку судової транспортно-товарної експертизи №СЕ-19/104-24/26775-АВ від 11.07.2024 ( а.п. 169-183).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 412 КК України необережне пошкодження військової техніки, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 є військовослужбовцем та перебуває на посаді навідника 3 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», за місцем служби характеризується позитивно ( а.п. 98), на утриманні нікого не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий (а.п. 174).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та добровільне відшкодування завданих збитків (п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України).

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.

Рішення про долю речових доказів суд приймає відповідно до статті 100 КПК.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

-арешт накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2024 року (справа №203/2330/24) на автомобіль марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , який залишений на зберігання в Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області скасувати.

-арешт накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2024 року (справа №203/2330/24) на автомобіль марки «Fiat» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , який залишений на зберігання в Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта для проведення автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/25751-ІТ від 24.06.2024 у сумі 1514, 56 грн.; автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/25723-ІТ від 21.06.2024 у сумі 1514, 56 грн. та транспортно- товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/26775-АВ від 11.07.2024 у сумі 6058, 24 грн., що всього становить 9087 грн. 36 коп., оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382, 124 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 412 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження:

-арешт накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2024 року (справа №203/2330/24) на автомобіль марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , який залишений на зберігання в Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області скасувати.

-арешт накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2024 року (справа №203/2330/24) на автомобіль марки «Fiat» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , який залишений на зберігання в Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області скасувати.

Речові докази:

-автомобіль марки «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який належить військовій частині НОМЕР_1 та залишений на зберігання в Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути представнику військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-автомобіль марки «Fiat» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 та залишений на зберігання в Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/25751-ІТ від 24.06.2024 у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.; автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-24/25723-ІТ від 21.06.2024 у сумі 1514 ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.. 56 коп. та транспортно- товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/26775-АВ від 11.07.2024 у сумі 6058, 24 грн., що всього становить 9087 ( дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн. 36 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1