КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/811/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія-ст. 392 ч.2 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2024 року, якою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - до 05.01.2025 включно, без визначення застави,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження № 0002421 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 12.09.2024 ОСОБА_8 затримано, а 14.09.2024 стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції, у порядку ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання розглянуто питання доцільності подальшого застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і постановлено про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_8 втрачає сталі соціальні зв`язки, суспільно корисною працею не займається, законного джерела доходу не має, податки не сплачує, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що є тяжким правопорушенням в сфері транспорту й становить серйозну загрозу громадському порядку та безпеці дорожнього руху.

У разі застосування іншого, не пов`язаного з триманням під вартою, запобіжного заходу, обвинувачений зможе переховуватися від суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_8 може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може виїхати за межі Кіровоградської області, переховуючись від суду, може чинити спроби залишити територію області, виїхати на непідконтрольні на даний час Україні території.

У межах даного кримінального провадження ОСОБА_8 затриманий працівниками правоохоронних органів в ході розшукових заходів.

Обвинувачений може вчиняти нові кримінальні правопорушення, чинити спробу незаконного впливу на свідків, з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у визначений період доби.

Зазначає, що передбачені ст.177 КПК України ризики не доведені.

Вину ОСОБА_8 визнав, вказав, що вимушений був захищатись від агресивних та протиправних дій потерпілого; на даний час ОСОБА_8 з потерпілим примирилися, він відшкодував спричинену майнову і моральну шкоду.

Ухилятись від суду обвинувачений наміру не має.

ОСОБА_8 позитивно характеризований, має постійне місце проживання, мешкає із сім`єю, не судимий, має ряд хронічних захворювань (гіпертонічна хвороба, цукровий діабет), а належного лікування в умовах установи відсутні, що в свою чергу погіршує його стан здоров`я.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 , його адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду, застосувати стосовно підозрюваного більш м`який, аніж тримання під вартою, запобіжний захід, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України: Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Отже, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. а саме у вчиненні закінченого замаху на вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті людині).

Як слідує із наданих матеріалів клопотання, ОСОБА_8 , 11.09.2024, проїжджаючи автомобілем під керуванням ОСОБА_9 повз будинок АДРЕСА_1 , побачив раніше знайомого йому ОСОБА_10 , із яким у них склались неприязні відносини. На вимогу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зупинив автомобіль, а ОСОБА_8 пішов до ОСОБА_10 , із яким, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, сталась сварка, в ході якої ОСОБА_8 , підійшовши до потерпілого впритул, завдав одного удару в область голови потерпілого ОСОБА_10 скляною пляшкою з під пива, яку обвинувачений тримав у руці. від вказаних дій потерпілий втратив рівновагу і впав; ОСОБА_8 тоді ж, діставши із салону автомобіля предмет із колючо-ріжучими властивостями (встановити який не видалось за можливе), наніс ОСОБА_10 , котрий намагався підвестися, вказаним предметом одного удару в область нижньої щелепи справа, від чого потерпілий втратив свідомість і впав.

Протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому завдано легких тілесних ушкоджень у вигляді рани лоба та рани проекції тіла нижньої щелепи.

Судом першої інстанції розглянуто клопотання прокурора і у порядку ст. 315 КПК України вирішено задовольнити його, продовживши строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Кримінальне правопорушення, у якому наразі обвинувачується ОСОБА_8 , є особливо тяжким злочином, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Щодо обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

ОСОБА_8 має постійне місце проживання, мешкає із сім`єю, не судимий, в цілому позитивно характеризований. Відносно репутації підозрюваного - не надано фактів та інформації, які б свідчили про негативну репутацію.

Отже, можливо стверджувати про наявність сталих соціальних зв`язків у обвинуваченого.

Обвинувачений має ряд хронічних захворювань як от: дорсалгія, множинні відділи хребту, цукровий діабет 2 типу, гіпертонічна хвороба серця, контактний дерматит.

Враховується, що обвинувачений не заперечує спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, але без мети на вбивство потерпілого; із потерпілим ОСОБА_10 він примирився, відшкодував останньому майнову та моральну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням.

У свою чергу, потерпілий ОСОБА_10 відмовляється надавати показання у суді, не наполягає на притягненні ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, вказуючи, що він та обвинувачений примирились і він не має претензій будь-якого характеру до обвинуваченого.

Слід зауважити, що не зважаючи на тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, від злочину не настало тяжких й непоправних наслідків.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурором заявлено наявність ризиків знищення, спотворення, схову речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нового кримінального правопорушення, переховування від досудового розслідування та суду, із чим погодився суд першої інстанції.

Разом із тим, наявність всіх наведених ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України, що заявлені органом досудового розслідування станом на даний час беззаперечно і фактично не доведена.

Колегія суддів погоджується, що обвинувачений ОСОБА_8 обізнаний і розуміє міру покарання, що може йому загрожувати у разі визнання винуватим.

Однак станом натепер ризик з боку обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зважаючи на те, що відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що підозрюваний вчиняє певні дії з метою підготовки до залишення території області, країни - носить характер припущення.

Наразі відсутні й об`єктивні факти і докази на те, що ОСОБА_8 намагається, намагатиметься або має намір знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, у межах даного кримінального провадження проведено огляди місця події та інші слідчі дії, які зафіксовані відповідними протоколами та на електронних носіях.

Ризики можливого з боку підозрюваного незаконного впливу на свідків - будуть зведені нанівець покладенням на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. зокрема, що полягатимуть у забороні спілкування з усіма іншими учасниками кримінального провадження,за виключенням передбаченої кримінальним процесуальним законом необхідності, і у визначених випадках.

Крім того, з метою превенції виникнення такого ризику обвинувачений буде попереджений, що у разі невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та у разі підтверджених спроб незаконно впливати на свідків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення - не підтверджується фактичними даними. ОСОБА_8 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, тобто, за відсутності кримінальної історії минулого підозрюваного та належних доказів про його протиправну поведінку у матеріалах клопотання - неможливо стверджувати про схильність підозрюваного до асоціальної, злочинної поведінки, до вчинення ним протиправних вчинків.

Тож, за встановлених обставин, колегія суддів вважає, що достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 стане особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, апеляційна скарга - частковому задоволенню, клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - частковому задоволенню.

Тож на підставі п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України колегія суддів, скасувавши оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, постановляє нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2024 року, якою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 05.01.2025 включно, без визначення застави, - скасувати.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, а також прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою їх вимогою,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає і наразі перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- утримуватися від спілкування з усіма іншими учасниками кримінального провадження, за виключенням участі у слідчих діях або іншої процесуальної необхідності у справі,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції безперешкодно з`являтися у житло фактичного місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор.

Строк дії ухвали Кропивницького апеляційного суду встановити два місяці, до 14 січня 2025 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити з-під варти негайно, в залі судових засідань Кропивницького апеляційного суду.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4