ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

20 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу т.в.о. директора благодійного фонду «Добра справа» ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2024 року про тимчасовий доступ до речей і документів,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , надано слідчим у кримінальному провадженні №0000565 слідчим СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , чи іншому слідчому групи слідчих дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю отримання їх копій в паперовому та/або електронному носіях, які перебувають у володінні БО « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді т.в.о. директора благодійного фонду « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Відповідно до ст.398 КПК України апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

У ст.309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Пунктом 10 частини першої статті 309 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

З змісту оскаржуваного судового рішення убачається, що слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_2 18 жовтня 2024 року задоволено клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів які перебувають у володінні БО « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Зокрема, надано слідчим тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, пропозиції донора про надання гуманітарної допомоги, листів-звернення про надання гуманітарної допомоги, актів приймання-передачі гуманітарного вантажу від перевізника/водія, актів приймання-передачі гуманітарного вантажу набувачам гуманітарної допомоги, облікових документів, звітів про наявність та розподіл гуманітарної допомоги, стосовно гуманітарного вантажу.

Також надано дозвіл тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, пропозиції донора про надання гуманітарної допомоги, листів-звернення про надання гуманітарної допомоги, актів приймання-передачі гуманітарного вантажу від перевізника/водія, актів приймання-передачі гуманітарного вантажу набувачам гуманітарної допомоги, облікових документів, звітів про наявність та розподіл гуманітарної допомоги, тимчасових реєстраційних талонів на транспортні засоби, відомостей про фактичних користувачів/володільців транспортних засобів.

Отже, з оскаржуваної ухвали слідчого убачається, що слідчому не надавався дозвіл на вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Тому виходячи зі змісту оскаржуваної ухвали, вона не відноситься до ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарження згідно положень п.10 ч.1 ст.309 КПК України.

Про неможливість апеляційного оскарження вказаної ухвали слідчого правильно зазначено і резолютивній частині судового рішення.

Встановлюючи обмеження права на оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. З огляду на це Верховна Рада України у ч.1 ст.309 КПК законодавчо визначила межи доступу до правосуддя учасників кримінального провадження під час судового розгляду.

Як вбачається з апеляційної скарги, в ній оскаржується ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, проте вказана ухвала, не входить до переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку відповідно до приписів п.10 ч.1 ст.309 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі т.в.о. директора благодійного фонду « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із вимогами кримінального процесуального закону, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що до неї необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

На підставі наведеного і керуючись ч.4 ст.399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою т.в.о. директора благодійного фонду «Добра справа» ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18 жовтня 2024 року про тимчасовий доступ до речей і документів.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її отримання.

Суддя Волинського

апеляційного суду ОСОБА_2