23.08.24 Справа №469/1121/24
1-кс/469/97/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2024 року с-ще Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
встановила :
Прокурор, посилаючись на заявлення цивільного позову до підозрюваного ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, просить накласти арешт на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_4 , а саме на:
На теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 добровільно не відшкодував заподіяну шкоду, у зв`язку з чим прокурором 21 серпня 2024 року заявлено до нього цивільний позов.
У судове засідання прокурор не з"явилась, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, заявлені вимоги підтримала.
Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений, причини неявки не повідомив.
За таких обставин слідчий суддя вважає можливим розгляд клопотання без участі осіб, які не з"явились у судове засідання, оскільки це не порушує прав учасників кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
На підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На підставі абз.1 ч.6 ст.170 ЦПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.11 ст.170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 21 серпня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, а саме у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду, що полягає у добуванні великої кількості риби, на загальну суму 511428 грн., обчислену відповідно до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 1042 від 29 вересня 2023 року "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів".
Підозра грунтується на висновку експерта № 1639/24-27 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, рапортах про виявлення ознак кримінального правопорушення, протоколі огляду місця події від 27 липня 2024 року, поясненнях ОСОБА_4 від 27 липня 2024 року, що, на думку слідчого судді, на даний час є достатнім для висновку про обгрунтованість підозри.
21 серпня 2024 року прокурором Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління Державного Агентства меліорації та рибного господарства у Миколаївській області "Миколаївський рибоохоронний патруль" заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним проступком, у розмірі 511428 грн.
Наявність у ОСОБА_4 на праві власності зазначеного у клопотанні майна та нормативна грошова оцінка земельної ділянки вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформацієї ДЗК.
На підтвердження орієнтовної вартості житлового будинку прокурором надано відомості з відкритих ресурсів інтернету (сайт ОЛХ) щодо оголошень про продаж подібного майна.
Разом з тим, усупереч вимогам ч.ч.1, 11 ст.170 КПК України прокурором не викладено у клопотанні обставин, що свідчать про існування будь-яких ризиків, запобігання яким є завданням арешту майна, не надано відповідних доказів та, відповідно, не доведено існування таких обставин, що на підставі ч.1 ст.173 КПК України тягне за собою відмову у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.132, 170-173 КПК України,-
п о с т а н о в и л а :
У задоволенні клопотання відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та володільцю майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: