УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001172 від 18.10.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Київської окружної прокуратури м. Одеси, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001172 від 18.10.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку жовтня 2024 року, точні дата та час під час досудового розслідування не встановленні, ОСОБА_4 переглядаючи телеграм канали побачив оголошення про можливість заробітку. В подальшому, ОСОБА_7 за допомогою месенджерів в телеграм каналі здійснив переписку з невстановленою особою, яка запропонувала здійснювати пошкодження чужого майна в м. Одесі, за що ОСОБА_4 отримає 200 000 гривень, при цьому останньому необхідно знайти спільників, які йому допоможуть здійснювати пошкодження чужого майна.

В подальшому, в середині жовтня 2024 року, ОСОБА_4 отримав смс повідомлення, в якому було вказано місце вчинення пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 та спосіб його пошкодження, а саме шляхом занесення до вхідних дверей автомобільної покришки, її полиття заздалегідь заготовленою паливно-мастильною сумішшю та подальшому запаленню. В свою чергу, невстановлена особа наголосив про те, що ОСОБА_4 , повинен скинути йому за допомого мобільного телефону відео способу пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Далі, ОСОБА_4 діючи відповідно вказівкам організатора пошкодження чужого майна, вибрав осіб які здійснять пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме своїх знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими домовився про спосіб виконання, а саме 16.10.2024 ОСОБА_4 та ОСОБА_9 повинні приїхати в м. Одесу, де повинні здійснити огляд місцевості для вчинення кримінального правопорушення, а 17.10.2024 до них повинен приєднатися ОСОБА_8 та допомогти вчиненню пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

З метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_4 , розподілив заздалегідь підготовлені ролі, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою конспірації, а саме в нічний час, піти на місце вчинення злочину та вчинити пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а ОСОБА_4 повинен їх дії корегувати в разі необхідності.

Реалізуючи свій злочинний намір, 18.10.2020 року біля 03.00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , знайшли гумову покришку від автомобіля та занесли її на тамбурну площадку розташовану у другій парадній на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 , а саме неподалік квартири АДРЕСА_4 з метою подальшого пошкодження майна шляхом підпалу. В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за допомогою паливно-мастильної суміші облили раніше вказану автомобільну шина та здійснили підпал її, в подальшому впевнившись в загорянні, ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 здійснив відео фіксації вчинення ними кримінального правопорушення, після чого покинули місце вчинення злочину. Далі, ОСОБА_8 за допомогою телефону перекинув звіт з відеозаписом невстановленій особі.

За вищевикладених обставин, 18.10.2024 ОСОБА_4 було затримано органом досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України та 19.10.2024 останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

З огляду на наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, враховуючи наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні:

-прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити;

-захисник підозрюваного вказав, що затримання підозрюваного було проведено з порущенням норм КПК України. Крім того, подане стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є необгрунтованим, оскільки матеріали, які долучені до нього не свідчать про причетність підзахисного до вчинення кримінального правопорушення. Ризики, заявлені у клопотанні, на думку захисника, такоєж є не доведеними, зокрема з огляду на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 , який дбає про хвору матір, яка в свою чергу потребує стороннього догляду, а застосування найсуворішого запобіжного зхаоду у вигляді тримання під вартою може негативно вплинути на неї. Крім того, ОСОБА_4 офіційно працює менеджером, за місцем роботи характеризується позитивно. Просив застосувати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у разі задоволення клопотання сторони обвинувачення, захисник просив врахувати майновий стан ОСОБА_4 , оскільки запропонований слідчим розмір застави є завідомо непомірним для нього, й просив визначити розмір застави на рівні 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

-підозрюваний з підозрою не згоден, щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника та просив застосувати відносно нього цілодобовий домашній арешт.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 19.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні означеного кримінального правопорушення стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , біля квартири 20 від 18.10.2024, допитом потерпілого ОСОБА_10 , від 18.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 18.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 18.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 18.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 18.10.2024, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_15 від 18.10.2024, протоколом огляду предмету (відеозапису) від 18.10.2024, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 о.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

На переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюєтсья ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто є кримінально караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 194 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно слідчий суддя відхиляє доводи захисника щодо необґрунтованості підозри внаслідок її не підтвердження зібраними доказами.

Вказані заперечення адвоката ОСОБА_5 підлягають перевірці стороною обвинувачення під час досудового розслідування та оцінці суду, у випадку надходження до нього обвинувального акта, водночас, відповідні доводи, на цьому етапі кримінального провадження, на переконання слідчого судді не спростовують висновків щодо обґрунтованості підозри, тобто не виключають обставин, які вказують на ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

Що стосується заявлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, яке імовірно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також його суспільно-небезпечний характер, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваним ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також враховує, що досудове розслідування перебуває на своєму початковому етапі, оскільки 18.10.2024 ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та 19.10.2024 повідомлено про підозру, а тому на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі особи, причетні до вчинення означеного кримінального правопорушення і для уникнення покарання за ймовірне скоєння злочину, підозрюваний може самостійно, або за допомогою іншого учасника знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення для досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення щодо існування, ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, оскільки на теперішній час в рамках даного кримінального провадження обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри в тому числі ґрунтується на показаннях свідків, які безпосередньо не допитувалися судом, в зв`язку з чим, такими показаннями у випадку направлення обвинувального акту до суду, суд не зможе обґрунтовувати свої процесуальні рішення, з огляду на те, що анкетні дані свідків відомі підозрюваному, оскільки додатки до даного клопотання вручені стороні захисту, слідчий суддя також приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків в рамках кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає наявним існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваного також на інших підозрюваних в рамках даного кримінального провадження.

Щодо впливу на іншого підозрюваного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , то існування такого ризику, на переконання слідчого судді, обумовлюється фактичними обставинами даного кримінального провадження, як вони викладені у такому клопотанні. Зокрема, слідчий суддя бере до уваги, що останнім також інкримінується ймовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Викладене дає підстави слідчому судді вважати, що в цілях уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані підозрюваним дії, останні можуть вживати взаємних заходів щодо впливу один на одного, задля вироблення однієї лінії поведінки, коригування власних показів, тощо.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні також посилається на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання та прокурором в судовому засіданні не було доведено його обґрунтованість, зокрема в судовому засіданні було встановлено, що останній в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, а стороною обвинувачення не доведено підстави вважати, що на даний час перевіряються обставини, що ОСОБА_4 може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування відносно ОСОБА_4 не знайшли підтвердження в ході розгляду клопотання. Слідчий суддя критично оцінює твердження адвоката ОСОБА_5 про перебування на утриманні у ОСОБА_4 непрацездатної матері, оскільки захисником не надано відповідного документального підтвердження власним доводам.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину (до вказаної категорії належить підозрюваний) визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги фактичні обставини даного кримінального провадження, характер інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи відомості щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_4 застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

На думку слідчого судді, вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001172 від 18.10.2024 відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком до 16.12.2024, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 16.12.2024, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1