Провадження № 1-«кс»/522/3876/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 від 06.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Так, СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000470 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

06.09.2023 року до відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, надійшов рапорт старшого слідчого СВ ВнП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про те, що досліджуючи матеріали які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа, перебуваючи на території Приморського району міста Одеса, з корисливих мотивів, діючи за здалегідь розробленим злочинним шляхом, організувала злочину схему з незаконного переправлення осіб через Державний кордон використовуючи недостовірні відомості про мету виїзду особи для внесення відомостей в систему «Шлях». (ЖЄО 9809 від 06.09.2023 року)

В подальшому проведеними слідчими діями та оперативно-розшуковими заходами а також негласними слідчо-розшуковими діями встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушенняможе бути причетний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., та користується автомобілем «BMW» сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який використовує у своїй злочинній діяльності. Наведене може свідчити про те, шо ОСОБА_5 може зберігати у салоні вищевказаного вітомобілю предмети, знаряддя і засоби вчинення вказаного кримінального правопорушення, які мають значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню.

В подальшому, 03.07.2024, в ході досудового розслідування, о 16 годині 40 хвилин в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого, ч. 3 ст. 332 КК України а саме за сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

В ході затримання ОСОБА_5 проводився його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

-Одна купюра, номіналом 50 доларів США JF41807195A, дві курюри по 500 гривень ББ8320853, АВ9174362, квитанція на 1 арк. у паперовий конверт.

Далі, з метою виявлення, вилучення та збереження речових доказів 03.07.2024, біля с. Будеї, Подільського району, Одеської області, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено невідкладний обшук автомобіля «BMW» сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено:

-Автомобіль «BMW» сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

-Мобільний телефон «Motorola» ІМЕІ(1) НОМЕР_3 , ІМЕІ(2) НОМЕР_4 , з сім-карткою НОМЕР_5 ; Мобільний телефон «iPhone» ІМЕІ(1) НОМЕР_6 , ІМЕІ(2) НОМЕР_7 , з сім-карткою НОМЕР_8 ; Мобільний телефон «РОСО`з сім-карткою НОМЕР_9 , ІМЕІ(1) НОМЕР_10 , ІМЕІ(2) НОМЕР_11 ; Мобільний телефон «iPhone» ІМЕІ(1) НОМЕР_12 , ІМЕІ(2) НОМЕР_13 , з сім-карткою НОМЕР_14 , дві квитанції «УЗ», ключі від автомобілю «БМВ» - у спеціальний пакет НПУ WAR1935748;

-Грошові кошти: 5-ть купюр номіналом 100 доларів США серій та номерів PD68504521B, FI023668133A, FK60240509A, CB75310087F, HL90828467D, у спеціальний пакт НПУ CRM211783;

-Грошові кошти: одна купюра номіналом 100 доларів США серії та номеру PD68504790B, грошові кошти Республіки Молдова у кількості 1 купюра 20 лей, три купюри по 100 лей, 21 купюра 50 лей, у спеціальний пакт НПУ CRM211784;

Крім того, проведеними слідчими діями та оперативно-розшуковими заходами а також негласними слідчо-розшуковими діями встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може бути причетний гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та користується належним на праві власності дружині ОСОБА_7 автомобілем «Hyundai Getz», номер шасі НОМЕР_15 , державний номерний знак НОМЕР_16 , який використовує у своїй злочинній діяльності. Наведене може свідчити про те, шо ОСОБА_8 може зберігати у салоні вищевказаного автомобілю предмети, знаряддя і засоби вчинення вказаного кримінального правопорушення, які мають значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню.

В подальшому, 03.07.2024, в ході досудового розслідування, о 21 годині 25 хвилин в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого, ч. 3 ст. 332 КК України а саме за сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Далі, з метою виявлення, вилучення та збереження речових доказів 04.07.2024, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , в порядк ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено невідкладний обшук, в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено:

-Мобільний телефон «TECNO» ІМЕІ(1) НОМЕР_17 , ІМЕІ(2) НОМЕР_18 , з сім-карткою НОМЕР_19 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Hyundai Getz», номер шасі НОМЕР_15 , державний номерний знак НОМЕР_16 СТО № НОМЕР_20 на ім`я ОСОБА_7 , які були вилучені та опечатані у паперовий конверт.

Прокурор та слідчий до суду не з`явились. Прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав та просив задовольнити частково.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення . Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

З клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні речей та документів, які за обставинами кримінального провадження є речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди та є предметом злочину, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню частково, відповідно до заяви прокурора.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилучено майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно:

1.В ході проведення обшуку 03.07.2024, біля с. Будеї, Подільського району, Одеської області автомобіля «BMW» сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 :

- Автомобіль «BMW» сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- Мобільний телефон «Motorola» ІМЕІ(1) НОМЕР_3 , ІМЕІ(2) НОМЕР_4 , з сім-карткою НОМЕР_5 ; ключі від автомобілю «БМВ» - у спеціальному пакеті НПУ WAR1935748;

- Грошові кошти: чотири купюри номіналом 100 доларів США серій та номерів FI023668133A, FK60240509A, CB75310087F, HL90828467D, у спеціальному пакті НПУ CRM211783.

2.В ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_5 03.07.2024 в порядку ст. 208 КПК України:

- Одна купюра, номіналом 50 доларів США JF41807195A, дві курюри по 500 гривень ББ8320853, АВ9174362, квитанція на 1 арк. у паперовий конверт.

3.В ході проведення обшуку 04.07.2024, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 :

- Мобільний телефон «TECNO» ІМЕІ(1) НОМЕР_17 , ІМЕІ(2) НОМЕР_18 , з сім-карткою НОМЕР_19 , які були вилучені та опечатані у паперовий конверт.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

В задоволені іншої частини клопотання відмовити.

Зобов`язати уповноважену посадову особу відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України негайно повернути власнику тимчасово вилучене майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційноїскарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: