Справа № 936/948/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2024 м. Ужгород

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/522/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2019 рокувідносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.358 КК України

В С Т А Н О В И В:

Вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначено йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2018 року у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі і, виходячи зі співвідношення, передбаченого п.п.б п.1 ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1884 гривень 12 копійок за проведення судових експертиз.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 - залишено на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000193; автомобіль марки "VOLVO" моделі "850", д.н.з. НОМЕР_2 , ухвалено повернути користувачу ОСОБА_6 .

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з часу затримання.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

На початку лютого 2018 року, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, а також у невстановленої слідством особи, придбав бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , у якому було вписано відомості придбаного ним автомобіля марки "VOLVO" моделі "850" д.н.з. НОМЕР_2 та номер кузова НОМЕР_3 , і згідно висновку технічної експертизи документа №4/290 від 11.09.2019 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 виготовлений струменевим способом друку і за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в офіційному обігу на території України, та знаючи і усвідомлюючи, що зазначене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є підробленим, умисно використовував його до 07 години 30 хвилин 16.08.2019 року, коли він пред`явив підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу інспектору СРПП №2 Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області капітану поліції ОСОБА_7 , який і вилучив у нього підроблений документ.

Не погоджуючись зі вказаним вироком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що суд не повністю дослідив усі докази, які стосуються даної справи, зокрема: досудове слідство не провело ніяких слідчих дій щодо встановлення джерела походження підробленого документа, оскільки не доклали абсолютно ніяких зусиль для встановлення особи, від якої він придбав свідоцтво. Зазначає, що ні на досудовому розслідуванні, ні на судовому слідстві суть пред`явлених обвинувачень він не розумів і не усвідомлював, так як у нього не було захисника, тобто вважає, що він був позбавлений конституційного права на захист. Просить суд врахувати те, що у нього на утриманні та вихованні знаходиться 6 неповнолітніх дітей, просить не позбавляти його волі, а оскаржуваний вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив отримані у передбаченому КПК України порядку докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, що повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами.

Як свідчать матеріали кримінального провадження судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого, не ґрунтуються на матеріалах даного кримінального провадження та спростовуються доказами покладеними в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_6 вчинив у період початку лютого 2018, також відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 у період з лютого 2018 до 16.07.2024 вчинив інше кримінальне правопорушення, не надані такі данні й суду апеляційної інстанції, а тому перебіг строків давності не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження у зв`язку з ухиленням ОСОБА_6 від досудового розслідування або суду. Тому підстав уважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

За таких обставин, станом на день постановлення апеляційним судом рішення строк притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 358 КК України закінчився, обвинувачений ОСОБА_6 заяв чи клопотань про звільнення його від кримінальної відповідальності не подавав, а тому на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2018 щодо ОСОБА_6 підлягає самостійному виконанню, а вказівка про призначення покарання із застосуванням ст. 71, 72 КК України виключенню з резолютивної частини вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2019 року.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2019 рокувідносно обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, змінити.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України від відбування призначеного покарання за вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2019 року.

Виключити з резолютивної частини вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2019 року вказівку суду на призначення покарання із застосуванням ст. 71, 72 КК України.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2018 року щодо ОСОБА_6 виконувати самостійно.

В решті вирок Воловецького районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2019 рокущодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді