печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № № 0000441.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора при оперативному супроводженні Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000441 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за підозрою ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, а також за ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Івано-Франківської області здійснює діяльність злочинна група, до складу якої входять посадові особи Поляницької ОТГ, Яремчанської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, колишні працівники правоохоронних органів та інші особи, метою діяльності якої є незаконне виведення та привласнення земель лісового фонду та інших особливо цінних категорій земель поблизу с. Поляниця (ТК «Буковель»), реєстрацією права власності за підставними фізичними особами з числа місцевих мешканців та подальшому продажу незаконно привласнених земельних ділянок.

Схема по заволодінню земельними ділянками відбувається наступним чином. Зацікавлені особи підробляють копію державного акту на землю старого зразка (червоного кольору), в який вносять недостовірну інформацію про те, що начебто особі певній особі (підставній або зацікавленій) у 2001-2002 роках Поляницькою сільською радою виділялась земельна ділянка площею приблизно до 1 га. Підробивши такий акт, зацікавлені особи розробляют технічну документацію на основі такого акту, реєструють земельну ділянку в ДЗК і речове право на неї, а потім акумулюють у своїй власності оформлюючи на себе, або на підставних осіб. При цьому усі ці земельні ділянки накладаються на території Поляницького лісництва ДП «Ворохтянського ЛГ», що межує із с. Поляниця.

У ході досудового розслідування встановлено, що незаконно привласнені земельні ділянки належать до земель лісового фонду, а саме ДП «Ворохтянське ЛГ», так як до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право, на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування, передача земель у приватну власність за рахунок земель лісогосподарського призначення, що до цього часу перебувають у постійному користуванні державного підприємства, ніколи не проводилась, цільове призначення земель лісогосподарського призначення ніким не змінювалось.

В подальшому, з метою приховування слідів вчинення злочину, групою осіб здійснено поділ незаконно привласнених земельних ділянок та таким чином створено правоустанвочі документи для їх подальшого продажу, з метою набуття підставними особами цивільно-правового статусу «добросовісного набувача».

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №564 від 07.05.2022 «Деякі питання ведення та функціонування Державного земельного кадастру в умовах воєнного стану» та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану» №2247-ІХ від 12.05.2022 доступ до веб-ресурсу «Публічна кадастрова карта» є обмеженим для перегляду, тобто огляд та публічність відомостей про зміни, розташування та інші відомості не доступний всім суб`єктам, окрім посадових осіб Держгеокадастру України.

Встановлено, що 27.12.2022 відділом №4 УПАП ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на підставі технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 24.01.2020, яка розроблена ТОВ «ЕСТР» СІЗ ОСОБА_9 , за замовленням ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі підробленого Державного акту на право власності на земельну ділянку ІІ-ІФ № 020003 від 12.11.2001 виданого на підставі рішення органу виконавчої влади № 24 від 16.08.2001 Поляницької сільської ради, земельній ділянці площею 2,0 га, місце розташування: АДРЕСА_1 , цільове призначення: «01.03 Для ведення особистого селянського господарства» присвоєно кадастровий номер: :22:001:1121, тобто внесено відомості до «Національної кадастрової системи».

Приватним нотаріусом Hадвiрнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_11 06.03.2023 посвідчено договір купівлі-продажу, серія та номер: 565, виданий 06.03.2023 на підставі якого зареєстровано перехід права власності від ОСОБА_10 до ОСОБА_12 РНОКПП: .

Відділом №4 УПАП ГУ Держгеокадастру у Черкаській області 05.05.2023 на підставі технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, від 21.04.2020, яка розроблена « ОСОБА_13 », за замовленням ОСОБА_12 РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстровано в ДЗК відомості, щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером: :22:001:1121, на земельні ділянки з кадастровими номерами: :22:001:1147 площею 0,5 га, :22:001:1146 площею 0.7344 га, та :20:001:0028 ділянці площею 0.7656 га, які утворились у результаті поділу. Зазначені земельні ділянки накладаються на межі лісового фонду 100%, а саме на територію 30 кварталу Поляницького лісництва Ворохтянського ЛГ.

В подальшому земельну ділянку з кадастровим номером :20:001:0028 на підставі договору купівлі продажу від 28.08.2023 продано ОСОБА_14 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Встановлено, що зазначена земельна ділянка накладаються на межі лісового фонду 100%, а саме на територію 10 кварталу Поляницького лісництва Ворохтянського ЛГ, що зафіксовано проведеним оглядом меж лісового господарства, зверненнями Ворохтянського ЛГ та іншими матеріалами в своїй сукупності.

Відповідно матеріалів інвентаризації Ворохтянського ЛГ, зазначена земельна ділянка не вибувала з лісового фонду, що підтверджується як матеріалами інвентаризації за 2009 рік, так і матеріалами попередніх інвентаризацій.

За вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень в своїй сукупності передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що відповідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Земельна ділянка з вищевказаним кадастровим номером визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно наявної оперативної інформації ОСОБА_14 є підставним власником, а договір, укладений від його імені, є «фіктивним» правочином з метою отримання статусу «добросовісного набувача».

Встановлено, що земельна ділянка :20:001:0028, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_14 , фактично належать групі осіб, які являються організаторами шахрайської схеми незаконного привласнення земельних ділянок, які діють відповідно чітко розподілених ролей, а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

ОСОБА_15 , який являється депутатом Яремчанської міської ради та займається будівництвом на території с. Поляниця та поблизу ТК «Буковель», фактично являється організатором злочинної схеми, відповідає за розподіл незаконно отриманих грошових коштів та в злочинній групі відповідає за організацію легалізації незаконно набутого майна

Допитаний під час досудового розслідування ОСОБА_14 відмовився давати свідчення, посилаючись на ст. 63 Конституції України, а також відмовився надавати експериментальні зразки свого почерку та підпису.

Особа ОСОБА_14 викликає сумніви в його можливостях придбання ділянок, що може свідчити про удаваність договору купівлі-продажу з метою легалізації майна шляхом оформлення такого на підконтрольну особу для подальшого розпорядження організаторами від імені фіктивного власника.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000441, що на праві приватної власності належать: ОСОБА_14 РНОКПП НОМЕР_3 , шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :20:001:0028. Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1