УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000508 від 07.07.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент ймовірного вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «підполковник», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000508 від 07.07.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191,ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409, ч. 4 ст. 409,ч. 2 ст. 28, ч. 5ст. 426-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України ОСОБА_7 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В подальшому Указами Президента України та відповідними законами воєнний стан неодноразово продовжувався.

В останній раз, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 3684-IX від 08.05.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу військової частини військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_8 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, військовослужбовець військової служби за призовом під час загальної мобілізації, солдат ОСОБА_8 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби, мотивуючи це небажанням їх виконувати, вирішив ухилитись від несення обов`язків військової служби шляхом обману командування військової частини НОМЕР_1 .

Зокрема, в ході проходження військової служби ОСОБА_8 , змінивши свої наміри щодо проходження військової служби, усвідомлюючи, що незаконна відсутність у військовій частині є караною, маючи намір на ухилення від проходження військової служби, розробив протиправний порядок дій, спрямований на ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом обману командира військової частини за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 отримав у АТКБ «Приватбанк» банківську картку номером « НОМЕР_2 », номер якої надав до фінансової частини військової частини НОМЕР_1 для оформлення її у якості картки на яку буде нараховуватись заробітня плата та інші грошові виплати, після чого за попередньою домовленістю передав її заступнику командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 в користування для отримання грошових коштів у якості плати за невжиття заходів щодо ОСОБА_8 за ухилення від військової служби.

ОСОБА_4 в свою чергу, у період з 06.01.2023 по 01.08.2024, шляхом неповідомлення командира військової частини про відсутність ОСОБА_8 на військовій службі, усуненням перешкод в реалізації ухилення ОСОБА_8 від військової служби, сприянням приховуванню кримінального правопорушення, вчинив пособництво в ухиленні ОСОБА_8 від військової служби шляхом іншого обману, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409 КК України, а саме у пособництві в ухиленні від військової служби шляхом іншого обману, вчиненого в умовах воєнного стану.

Також ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 з медичного постачання, помічника начальника госпіталю з матеріально-технічного забезпечення начальника відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «підполковник», пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими на даний час військовими службовими особами військової частини НОМЕР_1 , яку об`єднував єдиний для всіх її членів умисел незаконного збагачення за рахунок привласнення грошового забезпечення підлеглих військовослужбовців та спільно розроблений план злочинних дій, який неможливо виконати без участі кожного члена групи шляхом явного виходу ним за межі наданих прав та повноважень, в порушення вимог ст. ст. 76, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 року №300, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, явно перевищив надані йому службові повноваження.

Так, ОСОБА_4 шляхом забезпечення обліку робочого часу підлеглих йому нищевказаних військовослужбовців та працівників, які фактично ухилялися від виконання обов`язків покладених на них у зв`язку із проходженням військової служби, та не перебували на місці несення служби, у власних корисливих цілях, в інтересах інших членів створеної злочинної групи та в інтересах військових та працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 як військова службова особа, будучи прямим начальником для вказаних військовослужбовців та керівником для працівників, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в м. Одесі (більш точна адреса не підлягає розголошенню, у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану) достовірно знаючи, що вказані військовослужбовці та працівники без законних підстав перебували поза межами військової частини НОМЕР_1 та не виконували обов`язки військової служби, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, використовуючи своє службове становище, надав вказаним військовослужбовцям дозвіл перебувати поза межами військової частини НОМЕР_1 та не виконувати обов`язки військової служби підписав, а також подав командиру військової частини НОМЕР_1 документи про виплату грошового забезпечення вказаним військовослужбовцям та працівникам, чим завдав істотної шкоди у вигляді незаконно нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_8 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто з 06.01.2023 по 01.08.2024 в сумі 1188465 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_9 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з грудня 2023 року по лютий 2024 року в сумі 178972 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_10 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з червня 2023 року по березень 2024 року, в сумі 443558 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_11 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з березня 2023 року по липень 2024 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 779494 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_12 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з березня 2023 року по лютий 2024 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 677399 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_13 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з січня 2022 року по вересень 2023 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 757428 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_14 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з липня 2022 року по липень 2023 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 436419 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_15 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з березня 2022 року по лютий 2024 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 1223866 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_16 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з липня 2023 року по березень 2024 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 442628 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_17 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з липня 2023 року по серпень 2024 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 68965 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_18 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з липня 2023 року по березень 2024 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 394033 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_19 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з липня 2023 року по березень 2024 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 43003 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_20 грошового забезпечення за період ухилення останнім від несення обов`язків військової служби, тобто у період з січня 2022 року по березень 2024 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 1295968 грн.

При цьому, ОСОБА_4 за попередньою домовленістю та з відома підпорядкованих йому військовослужбовців та працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , привласнював нараховане останнім грошове забезпечення, отримане в період їх ухилення від військових обов`язків, шляхом зняття грошових коштів з банківських карткових рахунків вказаних осіб, після чого здійснював їх розподілення між членами групи.

Вказаними діями ОСОБА_4 разом із невстановленими на даний час військовими службовими особами військової частини НОМЕР_1 спричинив істотну шкодуДержаві Україна на загальну суму 7 930 198 гривень, а також істотну шкоду суспільству у вигляді підриву авторитету держави, створення уявлення суспільства про вседозволеність та безкарність службових осіб військових частин, неналежне здійснення покладених завдань сил оборони, зокрема щодо своєчасного та повного забезпечення функціювання та підтримки інших військових формувань для відбиття збройної агресії російської федерації проти України.

За вищевикладених обставин, 02.08.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненгі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 409 КК України.

03.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_4 було засновано запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання строком до 29.09.2024, в межах строку досудового розслідування, з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_2 та із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 6 606 (шість тисяч шістсот шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 20 002 968 (двадцять мільйонів дві тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) гривень.

06.08.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав та повноважень, якщо ці дії заподіяли істотну шкоду, вчинені в умовах воєнного стану, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

У зв`язку з тим, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 29.09.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки до повного, об`єктивного та всебічного розслідування вказаного кримінального провадження необхідно провести комплекс слідчих (розшукових) дій та враховуючи те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливо запобігати цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, сторона обвинувачення звертається із даним клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, зазначивши, що викладені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та на погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 під час його перебування в ДУ «ОСІ». Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а у разі його задоволення зменшити застований розмір застави, в межах передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Підозрюваний підтримав думку захисника, зазначив, що розмір застави є завідомо непомірним, просив його зменшити.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409 КК України.

06.08.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях стороною обвинувачення підтверджується в сукупності наступними матеріалами кримінального провадження: рапортами Другого ОВ ТУ ДБР у м. Миколаєві від 06.07.2023,18.07.2023, 30.03.2024, 25.06.2024, 09.07.2024, протоколами негласних (слідчих) розшукових дій від 08.01.2024, , від 29.03.2024, матеріалами та аналізом трафіків терміналів зв`язку УОТЗ ГУНП в Одеській області, протоколом огляду відомостей з банківських установ та АТМ-банкоматів від 31.05.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 .

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Крім того, питання обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_4 перевірялася слідчим суддею при обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 29.09.2024, в межах строку досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, заявлений стороною обвинувачення ризик переховування ОСОБА_4 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки одне з кримінальних правопорушень, у тому числі у вчиненні якого наразі обґрунтовано підозрюється останній, є особливо тяжким злочином, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Також, слідчий суддя не може залишити поза увагою те, що ОСОБА_4 наразі не відсторонений від посади заступника командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «підполковник», а тому має широке коло зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій, які він може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя враховує й те, що підозрюваний є військовослужбовцем з багаторічним досвідом та останній ймовірно володіє інформацією щодо моживості перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску.

Таким чином, зазначені обставини, у своїй сукупності, вказують на те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та зіставляючи можливі негативні наслідки для себе у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін із можливістю уникнення ним покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, може безперешкодно залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наведені вище обставини дають слідчому судді підстави дійти висновку про продовження існування вагомого ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 . 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя погоджуєтся із доводами клопотання, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується характером інкримінованих підозрюваному злочинів, які мають корисливу спрямованість та ймовірно були вчинені з використанням службового становища.

Підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, у тому числі до яких він має безперешкодний доступ як заступник командира військової частини НОМЕР_1 .

В розрізі наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя також вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 , може впливати на свідків, які є співслужбовцями ОСОБА_4 , з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання під час досудового розслідування.

Щодо впливу на іншого підозрюваного ОСОБА_8 , то існування такого ризику, на переконання слідчого судді, обумовлюється фактичними обставинами даного кримінального провадження, як вони викладені у такому клопотанні. Зокрема, слідчий суддя бере до уваги, що як і ОСОБА_4 , ОСОБА_8 наразі інкримінується вчинення тяжкого умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.

Викладене дає підстави слідчому судді вважати, що в цілях уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані підозрюваним дії, останні можуть вживати взаємних заходів щодо впливу один на одного, задля вироблення однієї лінії поведінки, коригування власних показів, тощо.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, викладені вище обставини свідчить про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Що стосується посилань сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість відповідних доводів сторони обвинувачення, оскільки стороною обвинувачення не було зазначено та документально підтверджено існування нових обставин, яким би не надавалася правова оцінка слідчим суддею при першочерговому вирішенні питання застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваної особи.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, та наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання у межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування до 29.09.2024, не видається можливим, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій, перелік, яких міститься в клопотанні.

27.09.2024 постановою керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування означеного кримінального провадження продовжено до 3 (трьох) місяців, а саме до 02.11.2024, включно.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу.

4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Твердження захисника підозрюваного щодо можливості застосування до нього меншого розміру застави не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні з урахуванням обставин злочину та встановлених ризиків, а також враховуючи високий суспільний інтерес до означеного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що адвокат ОСОБА_5 посилався на погіршення стану злоров`я підзахисного, проте відповідних документів на підтвердження власним доводам в судовому засіданні не долучив.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

4.5. Вирішення питання щодо розміру застави.

В частині визначеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2024 розміру застави, слідчий суддя зазначає, що вказаний розмір застави під час обрання запобіжного заходу визначався з урахуванням майнового стану підозрюваного та обґрунтованості підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_4 криімнальних правопорушень, а також ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000508 від 07.07.2023 відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01.11.2024, включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням на Гаупвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2024 розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 6 606 (шість тисяч шістсот шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 20 002 968 (ддвадцять мільйонів дві тисячі дев`ятсот шістдесят вісім) гривень - залишити без змін.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 01.11.2024, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1