Справа № 739/2018/24
Провадження № 1-кп/739/117/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000123 від 16.08.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бирине, Новгород - Сіверського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, зі середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2024 року близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у власному господарстві за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , з якою спільно проживали однією сім`ю, але не перебували у шлюбі між собою, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс їй удари руків`ям вил по обох ногах та зубцями вил в область лівого плеча.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді колотої рани лівого плеча, яке, згідно висновку експерта від 22.08.2024 року № 127, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS № 210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Також, 15.08.2024 року близько 09 години 35 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у власному господарстві за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї падчерки, ОСОБА_5 , яка в цей час намагалася припинити його протиправні дії щодо матері ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс їй удар зубцями вил в ліву гомілку.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді колотої рани лівої гомілки, які, згідно висновку експерта від 22.08.2024 року № 126, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS № 210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Тобто, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 в порядку ст.302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, враховуючи те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що наявна відповідна заява.

До обвинувального акта з клопотанням про судовий розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

- письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника-адвоката ОСОБА_6 , про визнання винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згода із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на судовий розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілої ОСОБА_4 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілої ОСОБА_5 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування на 122 аркушах, в тому числі документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Учасникам кримінального провадження роз`яснений зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на судовий розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до положень ст. 302 КПК України суд вважає за можливе клопотання прокурора задовольнити і розглянути кримінальне провадження у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду; у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та надані матеріали досудового розслідування, встановивши, що учасники не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини та обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ..

При визначенні виду та міри покарання суд враховує, що наділений дискреційними повноваженнями, які визнаються і Європейським судом з прав людини (рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Довженко проти України») наданими державою щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-владною діяльністю з вирішення спірних правових питань, враховує цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є проступком, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою обвинувачений перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, характеру вчиненого кримінального правопорушення (проступку), зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, пом`якшуючу покарання обставину та обставини, що обтяжують покарання суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , а також попередження вчинення як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу, в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 302, 367-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1