Провадження № 1-кп/592/218/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження №0003031 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Низи Сумського району Сумської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2007 року народження, працює в КП «Міськводоканал» СМР слюсарем, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.65 Конституції України - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, затвердженого законом України, на всій території України введено воєнний стан, який продовжено в установленому порядку. Відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», з 24.02.2022 на території України оголошено загальну мобілізацію у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних. ОСОБА_6 пройшов військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами проходження якої, відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 02.05.2022 року, визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби. Встановивши відсутність обставин, передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які надавали б ОСОБА_6 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_4 він відібраний для комплектування військової частини НОМЕР_1 .

10.07.2023 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_8 , згідно наказу коменданта Сумського району №2 від 03.03.2023 року, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , ОСОБА_6 було вручено бойову повістку на відправку до військової частини НОМЕР_1 , в якій була вказана дата та час, а саме 12.07.2023 року о 10 год. 00 хв. прибуття до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) з метою відправки його до військової частини НОМЕР_1 для несення військової служби по мобілізації. Також, ОСОБА_6 роз`яснено наслідки за ухилення від не явки за повісткою без поважних причин, що полягають у притягненні до відповідальності.

Знаючи зміст повістки, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10 год. 00 хв. 12 липня 2023 року та про причини своєї не явки не повідомив, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період без поважних причин.

Під час скоєння за вищезазначених обставин 12.07.2023 року умисного ухилення від призову за мобілізацією, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення порядку здійснення призову за мобілізацією.

Крім того, 29.07.2023 року о 07 год. 20 хв., на блокпосту «Аеропорт», що знаходиться у Зарічному районі м.Суми, поблизу вул. Герасима Кондратьєва, начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_8 здійснено спробу вручення ОСОБА_6 бойової повістки на відправку до військової частини НОМЕР_1 на 31.07.2023 року о 08 год. 00 хв., в розписці якої останній категорично відмовився ставити свій підпис, внаслідок чого начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_8 в присутності двох свідків ОСОБА_6 було вручено повістку.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи військовозобов`язаним, будучи придатним за станом здоров`я до військової служби та обізнаним про його призов під час мобілізації, з метою ухилення від призову на військову службу, без поважних причин, порушуючи вимоги ст.65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 08 год. 00 хв. 31.07.2023 року для відправки до військової частини НОМЕР_1 та про причини своєї неявки не повідомив, тим самим ухилився від військової служби під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому при вказаних вище обставинах визнав повністю і суду пояснив, що в 2022 році йому вручили повістку на блокпості при в`їзді в м.Суми. Він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 на початку травня 2022 року та пройшов медичну комісію. Його визнали придатним до військової служби та включили до реєстру військовозобов`язаних. Через рік в липні 2023 року його знову зупинили на блокпосту при в`їзді в м.Суми і вручили повістку щодо явки в ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення облікових даних. Він не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки був острах, що його заберуть на військову службу. Приблизно 09 чи 10 липня 2023 року співробітники ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з поліцейським приїхали до нього додому та повідомили, що він перебуває у розшуку. Вручили йому повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_7 для зняття з розшуку. Він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 і його зняли з розшуку і виписали повістку для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_7 на 12.07.2023 року з речами для відправки у військову частину. Він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 12.07.2023 року. В кінці липня 2023 року його знову зупинили на блокпосту, вручали йому повістку, але він відмовився отримати та поставити свій підпис. До ІНФОРМАЦІЯ_3 31.07.2023 року для відправки до військової частини він не з`явився. Він не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повістками, оскільки не має необхідної військової підготовки та має проблеми зі здоров`ям. Він також сплатив штраф відповідно до постанови за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення даних.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доказана повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.336 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, має сім`ю, на утриманні є неповнолітня дитина, працює в КП «Міськводоканал» Сумської міської ради з 01.02.2024 року, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліках у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

На час вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення обвинувачений не мав передбачених законодавством підстав на відстрочку від призову в період воєнного стану, разом з цим при оголошеній загальній мобілізації умисно проігнорував конституційний обов`язок по захисту Батьківщини. Обвинувачений ОСОБА_6 влаштувався на роботу в КП «Міськводоканал» в період розгляду кримінального провадження в суді, переслідуючи мету отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням. Під час судового розгляду ОСОБА_6 не зміг пояснити, чому він не намагався знайти роботу по трудовому договору протягом 2022-2023 років, коли країна потерпала від ракетних ударів по об`єктам енергозабезпечення та водозабезпечення міст, потребувала коштів від сплати податків для підтримання армії та соціально вразливих верств населення.

Доказів, що обвинувачений хворів чи мав інші непереборні обставини, які б перешкоджали його явці до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до військових частин, ОСОБА_6 до суду не надав.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є визнання обвинуваченим своєї вини.

Щодо вказівки в обвинувальному акті обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, такої як щире каяття, суд вважає неможливим визнати наявність такої обставини, виходячи з наступного.

Щире каяття як обставина, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуді своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розумінні наслідків своїх дій.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 27.11.2019 (кримінальне провадження 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак матеріали кримінального провадження не містять даних про намагання ОСОБА_6 виправити наслідки вчиненого. ОСОБА_6 визнав вину у вчиненому, але щирого каяття, яке б свідчило про те, що він відверто жалкує про вчинене, негативно оцінює кримінальне правопорушення, бажає виправити ситуацію, яка склалася, не виявив. На цей час обвинувачений ОСОБА_6 не бажає проходити військову службу у Збройних Силах України під час мобілізації.

В обвинувальному акті обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, зазначено вчинення кримінального правопорушення повторно.

Основні засади інституту множинності злочинів, зокрема окремі її форми (повторність, сукупність та рецидив) та правові наслідки регламентовано законодавцем у Розділі VII «Повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень» Загальної частині КК. Повторністю кримінальних правопорушень як формою множинності згідно з нормативним приписом ст. 32 КК визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу (ч. 1 ст. 32 КК).

У ст. 35 КК України передбачені правові наслідки повторності, сукупності та рецидиву кримінальних правопорушень, зокрема, повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.32 КК України повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Суд не вбачає підстав для зазначення як обставини, яка обтяжує покарання, яка вказана в обвинувальному акті, вчинення кримінального правопорушення повторно, оскільки ОСОБА_6 вчинив продовжуване кримінальне правопорушення, яке складається з двох тотожних діянь.

Отже, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Суд зазначає, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні збройною агресією рф та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення представляє значну суспільну небезпечність, тому у разі призначення ОСОБА_6 покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, це створе в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя, особливо під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації. Суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі. З огляду на зазначене, покарання у виді позбавлення волі відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України стосовно дотримання мети.

Речові докази: оригінали повісток, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , постанову про накладення адміністративного штрафу та чек про сплату штрафу, залишити в матеріалах кримінального провадження, що зберігаються в Окружній прокуратурі м.Суми.

На підставі викладеного і керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.336 КК України та призначити йому покарання за ст.336 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 рахувати з часу затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не застосовується.

Речові докази: оригінали повісток, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 , постанову про накладення адміністративного штрафу та чек про сплату штрафу, залишити в матеріалах кримінального провадження, що зберігаються в Окружній прокуратурі м.Суми.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1