Справа № 740/3953/24
Провадження № 1-кп/740/372/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000435 від 03.06.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ніжин Чернігівської області, громадянка України, освіта вища, непрацює, заміжня, має на утриманні трьох дітей, не судима, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено військовий стан на всій території України, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 3684-IX воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 22.05.2024 близько 10:00 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні громадської вбиральні, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрала з підвіконня, що навпроти жіночих кабінок вбиральні, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A32 (SM-A325FZKGSEK) Awesome Black» з об`ємом пам`яті 4/128 GB, без коробки, гарнітури, та зарядного пристрою, вартістю 4989,80 грн., що належить ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_4 , отримавши реальну змогу розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальну шкоду в загальному розмірі 4989,80 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, фактичні обставини кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті не оспорювала. Надала показання про те, що взяла кимсь залишений телефон у вбиральні, коли її ніхто не бачив, принесла до дому і у той же день замінила сім карту, а згодом телефон був "перепрошитий". Приблизно через тиждень до неї до дому приїхали двоє поліцейських і вона їм добровільно відразу видала телефон, поїхали у відділ поліції і вона надала правдиві викривальні показання, а під час розслідування також на місці у вбиральні показала, як саме заволоділа телефоном. У скоєному каялася, просила суворо не карати, застосувати ст. 69 КК України, урахувати пом`якшуючі обставини, та наявність на утриманні трьох дітей, чоловік інвалід 2 групи і учасник АТО.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. У матеріалах справи міститься письмова заява про проведення судового розгляду без її участі, шкода від злочину їй відшкодована поверненням майна, буде згодна з будь-яким рішенням суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченої, кваліфікація її дій, фактичні обставини кримінального правопорушення в межах обвинувачення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачена та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинувачену ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченій діяння повністю доведено і вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, і відомості про особу винної.

Вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 відразу добровільно видала викрадений телефон поліцейським, не приховувала важливий речовий доказ від органу досудового розслідування, також погодилася і взяла участь у слідчому експерименті.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 молода жінка з вищою освітою, не працює, згідно з показанням неофіційно підробляє прибиральницею або консьєржкою у Києві якщо видається вільний час з урахуванням зайнятості по вихованню дітей і необхідністю приділення уваги чоловікові з інвалідністю 2 групи, заміжня, має на утриманні і вихованні трьох дітей, раніше не судима, скарг на неї за місцем проживання не надходило, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Шкода потерпілій від злочину, виражена у грошовому екквіваленті вартістю викраденого телефону становить 4989,80 грн, та відшкодована під час досудового розслідування.

Щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними обставинами, що пом`якшують покарання і можуть існувати відокремлено одна від одної, на що вказано Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 у справі № 297/562/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК.

Суд приймає до уваги вказані норми закону, приходить до висновку, що в даному кримінальному провадженні наявні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України.

Враховуючи вищезазначені обставини у їх сукупності, зокрема, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні і вихованні трьох дітей, чоловіка з інвалідністю 2 групи, відомостей про антисоціальну поведінку обвинуваченої матеріали справи не містять, її умисел не був спрямований на заподіяння значних збитків, спричинені збитки, хоча і в результаті роботи правоохоронних органів, фактично відшкодовані, суд вважає, що зазначене свідчить про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, - у виді пробаційного нагляду в дещо нижчих за середні межах, передбачених ст. 59-1 КК України.

Саме таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта в розмірі 1135,92 гривень підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, інші заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт майна, не застосовувалися.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 92 копійки витрат на залучення експерта.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A32 (SM-A325FZKGSEK) Awesome Black» з об`ємом пам`яті 4/128 GB і первинне упакування (коробку) від мобільного телефона з товарним чеком про купівлю мобільного телефона, що належать ОСОБА_5 та передані їй на зберігання, - залишити ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя ОСОБА_1