ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року (ЄРДР №0003368) ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 січня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням, у разі її внесення, відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного прибуття до органу досудового розслідування, тобто з 09 год. 15 хв. 12 листопада 2024 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим застосував даний запобіжний захід.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати увалу слідчого судді як незаконну, необґрунтовану, невмотивовану та таку, що постановлена всупереч вимогам КПК України, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 . Вказує, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а наведені у клопотанні та у судовому рішенні ризики є необґрунтованими та не підтвердженими належними і допустимими доказами, а лише припущеннями. Вважає, що в клопотанні слідчого не наведено обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, а також не доведено наявність всіх необхідних підстав для застосування до ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як тримання під вартою. А тому, вважає, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжних заходом, застосування якого в даному конкретному випадку не є виправданим.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом вірно встановлено і це відповідає матеріалам провадження, що Луцьким РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003368 від 03.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якому 11.11.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину. Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.

На думку апеляційного суду слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано застосував йому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 січня 2025 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якої передбачає покарання до 8 років позбавлення волі, разом з тим, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину в період умовно дострокового звільнення, є військовослужбовцем, однак в даний час перебуває в СЗЧ, а тому є достатні підстави вважати, що вказана особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, із можливістю внесення застави, зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду провадження, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, як про це вказує сторона захисту.

Доводи сторони захисту про те, що оголошена підозрюваному ОСОБА_8 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ґрунтується лише на припущеннях, а наведені слідчим ризики того, що останній перебуваючи на волі може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовується матеріалами провадження, які фактично вказують про протилежне. А тому, такі доводи захисника, з урахуванням наведених вище мотивів не дають жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Твердження сторони захисту про те, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, до уваги судом не приймається, оскільки, як вбачається з оскаржуваного судового рішення, дані обставини взято до уваги та належним чином враховано при його постановленні.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, який відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Медичних протипоказань утриманню підозрюваного в СІЗО в суді апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали, з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 січня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням, у разі її внесення, відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді