У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Улянівка Кегичівського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , водія НОМЕР_1 відділення зенітно-ракетного взводу військової частини НОМЕР_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000329 від 31.01.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.07.2023 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, військовозобов`язаного ОСОБА_4 мобілізовано на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та того ж дня направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 10 від 28.07.2023 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду водія зенітного взводу військової частини НОМЕР_2 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Як зазначено в клопотанні, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником). Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

За змістом клопотання, однак солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, після завершення 11.11.2023 лікування у КНП «Госпіталь ветеранів війни» Житомирської обласної ради та виписки із зазначеного лікувального закладу нез`явився вчасно на 09.00 год. 12.11.2023 на службу у військову частину НОМЕР_2 , що у АДРЕСА_2 , незаконно перебуває за межами військової частини та проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його із обов`язком військової служби. За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним нез`явлення вчасно на службу до військової частини не повідомив та проводить час на власний розсуд по теперішній час. У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення 26.09.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки зазначеного кримінального правопорушення і під час досудового розслідування встановлено наявність визначених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, через що застосування запобіжного заходу є необхідним з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому слідчий за погодженням із прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник наполягала на тому, що невідомо відносно якої особи розглядається клопотання та на невідповідність його вимогам закону, оскільки незрозумілим є дійсне прізвище підозрюваного. Проте він, у свою чергу, пояснив, що внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_9 у 2019 році він змінив прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 , але паспорт на нове прізвище він не отримав, що також підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 20.09.2019 та інформацією про особу Державної міграційної служби України відносно ОСОБА_4 , згідно якої виданий йому 08.08.2013 паспорт громадянина України МТ304126 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є недійсним.

Захисник вказала на необгрунтованість клопотання, а підозрюваний пояснив, що шлюб з ОСОБА_9 розірвано в травні 2024 року, він має двох малолітніх дітей, проживає з іншою жінкою однією сім`єю, зобов`язується повернутися до військової служби.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що за рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується наступними документами: повідомленням військової частини НОМЕР_2 про вчинення кримінального правопорушення, від 26.01.2024; рапортом командира зенітно-ракетного взводу військової частини НОМЕР_2 про факт нез`явлення на службу військовослужбовця ОСОБА_4 після завершення лікування; актом службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_2 щодо нез`явлення на службу у військової частину НОМЕР_2 військовослужбовцем ОСОБА_4 , яким встановлено відсутність будь-яких поважних причин у ОСОБА_4 на нез`явлення вчасно на службу у військову частину; наказом командира військової частини НОМЕР_2 про результати службового розслідування щодо нез`явлення на службу військовослужбовцем ОСОБА_4 ; копією виписного епікризу КНП «Госпіталь Ветеранів війни» Житомирської обласної ради, відповідно до якого ОСОБА_4 , 11.11.2023 виписаний за порушення режиму - відсутній у стаціонарі лікувального закладу; протоколом допиту свідка військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_12 ; ротоколом допиту свідка військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_13 .

26.09.2024 органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує стан здоров`я підзрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, так як він, з його слів, розлучений, маючи двох малолітніх дітей, проживає з іншою жінкою, має непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень та відбував покарання у вигляді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, а також за місцем проживання характеризується негативно згідно матеріалів клопотання.

За правилами ч. 8 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Тому за наведених обставин слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, так як застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави в силу п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно чого під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437- 442 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 листопада 2024 року включно.

Строк дії ухвали - до 24 листопада 2024 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 15-50 год. 30.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1