Справа № 541/1655/24
№ провадження 1-кп/541/206/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 27 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, з базовою середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимий:

- 09 серпня 2023 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць та штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн;

- 28 травня 2024 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

15 січня 2024 року в денний час доби близько 11 години (точного часу органом досудового розслідування та судом не встановлено) ОСОБА_4 повторно, правомірно перебуваючи всередині житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та продовжено по теперішній час, шляхом вільного доступу викрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «OPPO A96», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 13 березня.2024 року № СЕ-19/117-24/4399-ТВ становить 7 409,70 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим повністю довів свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 7 409,70 грн.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, факти, викладені в обвинувальному акті, підтвердив та зазначив, що викрадений телефон мав намір продати і на виручені кошти придбати новий телефон. Заподіяні потерпілому збитки наразі не відшкодував. Протиправність своїх дій розуміє, у вчиненому розкаявся, запевнив, що не буде більше вчиняти протиправних діянь, просив суворо його не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, при ухваленні вироку поклався на розсуд суду, зазначив, що завдані кримінальними правопорушеннями збитки йому не відшкодовані, однак з цивільними позовами до суду наразі він звертатися не буде.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, суд не встановив.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, конкретні обставини провадження, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, його відношення до скоєного, щире каяття, думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, який виконувати самостійно.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в ч.ч. 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З урахуванням зазначеного, суд остаточно призначає ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, з покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого по даному кримінальному провадженню суд не встановив.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 необхідно рахувати з 22 березня 2024 року, тобто з дня взяття його під варту за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, в розмірі 7 409,70 грн не відшкодована.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта і які документально підтверджені, в сумі 1 514,56 грн. відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, з покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн, який відповідно до положень ч. 3 ст. 72 КК України виконувати окремо.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 22 березня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп.

Речовий доказ квитанцію ПТ «ЛОМБАРД БАБЕНКО І КОМПАНІЯ» щодо прийому мобільного телефону «OPPO A96» під заставу зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1