ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6084/24 Номер провадження 11-сс/814/458/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засіданняОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 червня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення №1559/2587 від 03 квітня 2024 року.

Постановлення рішення слідчий суддя мотивував тим, що командиром військової частини повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення було надіслане неналежному суб`єкту оскарження - юридичній особі ТУ ДБР у м. Полтава, а не конкретному структурному підрозділу ТУ ДБР у м. Полтава, до функцій якого відноситься внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у цьому випадку до Четвертого СВ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава, дії якого в скарзі не оскаржуються.

В апеляційній скарзі представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 червня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Полтава внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за повідомленням командира військової частини про кримінальне правопорушення №1559/2587 від 03 квітня 2024 року. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя помилково відмовив у задоволенні скарги та не врахував те, що ТУ ДБР у м. Полтава безпідставно не було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за направленим на адресу цього органу згаданим вище повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, й не розпочато досудове розслідування.

Учасники провадження належним чином повідомлялись про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду вони не з`явились, клопотань про відкладення розгляду провадження не подавали. Водночас представник військової частини заявив клопотання про здійснення судового засідання апеляційної інстанції без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, не перешкоджає проведенню розгляду.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України регламентує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Виходячи з положень п.2 ч.3 ст.407, п.3 ч.1 ст.409 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу і постановляє нову ухвалу з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч.1 ст.412 КПК України).

На підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК Українина досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом скарги та долучених до неї матеріалів представником військової частини НОМЕР_1 було направлено до ТУ ДБР у м. Полтава за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлення про вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, №1559/2587 від 03 квітня 2024 року.

Ці обставини встановлені й слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

Затим представник військової частини подав до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава скаргу на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Полтава щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі зазначеного вище повідомлення про кримінальне правопорушення, дотримавшись правил підсудності.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя послався на те, що командиром військової частини повідомлення про кримінальне правопорушення було надіслане неналежному суб`єкту оскарження - юридичній особі ТУ ДБР у м. Полтава, а не конкретному структурному підрозділу ТУ ДБР у м. Полтава, до функцій якого відноситься внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у цьому випадку до Четвертого СВ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава, дії якого в скарзі не оскаржуються.

Однак колегія суддів не погоджується з таким судовим рішенням.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.38 КПК України передбачено, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють: слідчі підрозділи: органів Національної поліції, органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів Державного бюро розслідувань; підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 5 ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи.

Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління.

Для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворено, зокрема, територіальне управління, розташоване у м. Полтава, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську, Полтавську, Сумську, Харківську області.

Територіальні управління Державного бюро розслідувань є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Окрім того, за змістом повідомлення в.о. Директора ДБР за №ВХ 15310/157-21 з метою ефективного виконання покладених на ДБР завдань із 01 березня 2021 року в територіальних управліннях ДБР діють слідчі підрозділи з дислокацією у всіх областях України. До складу ТУ ДБР у м. Полтава входять: Перший слідчий відділ (з дислокацією в м. Полтава), Другий слідчий відділ (з дислокацією в м. Харків), Третій слідчий відділ (з дислокацією в м. Дніпро) та Четвертий слідчий відділ (з дислокацією в м. Суми).

При цьому, ТУ ДБР у м. Полтава та Перший слідчий відділ (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку представником військової частини й було направлено повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ураховуючи викладені вище обставини, норми закону щодо статусу й діяльності ТУ ДБР м. Полтава та його підрозділів, в уповноваженої особи цього органу досудового розслідування були повноваження забезпечити розгляд питання щодо наявності чи відсутності підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданим представником військової частини повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №1559/2587 від 03 квітня 2024 року, а тому висновки слідчого судді про відмову в задоволенні скарги є передчасними.

Окрім того, приписами КПК України не передбачено наявність у слідчого судді повноважень у ході розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України на визначення органу, до якого із заявою/повідомленням про вчинення кримінального правопорушення звертається заявник, а до завдань слідчого судді віднесено встановлення того, чи було допущено уповноваженою особою органу досудового розслідування або прокуратури оскаржуваний вид бездіяльності, через це посилання в оскаржуваній ухвалі на необхідність подачі скаржником повідомлення про кримінальне правопорушення до Четвертого СВ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава позбавлені підстав.

У контексті наведеного вище колегія суддів також враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену в постановах від 30 березня 2023 року (справа №303/1425/18) та 24 травня 2021 року (справа №640/5023/19), згідно з якою КПК України не регламентує вимоги дотримання правил підслідності при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Стаття 214 КПК України не містить вимоги про дотримання при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань правил підслідності і вказівки на можливість не вносити відомості, якщо кримінальне правопорушення не підслідне органу.

Як визначено в ч.2 ст.218 КПК України, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Зазначена вище норма спрямована, насамперед, для уникнення ситуації, коли несвоєчасне проведення слідчим відповідних процесуальних дій може призводити до безповоротної втрати важливих доказів, і, як наслідок - неможливості забезпечення виконання основних завдань кримінального провадження.

Таким чином, допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили постановити слідчому судді законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для його скасування.

Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що слідчим суддею розгляд скарги по суті шляхом перевірки її доводів щодо наявності чи відсутності оскаржуваного виду бездіяльності фактично не здійснювався, оскаржувану ухвалу належить скасувати та постановити нову ухвалу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати зазначене вище, перевірити доводи апелянта та постановити судове рішення, що відповідало би вимогам закону.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 червня 2024 року про відмову в задоволенні скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4