КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2813/24
Провадження № 1-кп/552/772/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2024 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0000087 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунівка Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, -

встановив:

Так, 28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України - Конституцію України.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12,1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, "чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідально до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим, воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022№ 64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, Указами Президента України від 14,03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023 та від 05.02.2024 №49/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжується. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб приблизно у 2015 році (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) створив електронну сторінку (аккаунт) у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Однокласники» за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ://ок.га/рго±11е/68».

04.12.2022 ОСОБА_4 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Одноклассники», усвідомлюючи, що вона відвідується необмеженим колом осіб, перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук Lenovo., s/n: CBG3592302, здійснив поширення (репост) на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом: « ОСОБА_7 » за електронним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » публікації зі сторінки під мережевим псевдонімом « ОСОБА_8 », що містить відеозапис наступного змісту:

«Ты уехал из Луганска увозя свою семью от лихой войны в российские долины.

Детям женщинам не место ни в окопе ни в бою,

Защищать отчизну - это долг мужчины.

На Изваренской таможни брел с баулом за женой, пряча взгляд неловко, а тебе навстречу

Парни русские шагали с рюкзаками за спиной как их деды за братом вступая в сечу.

Ты наверно верный, любящий супруг и заботливый отец для своих деток.

Только ты мне не товарищ и не друг и никогда с тобою не пойду в разведку.

Только ты мне не товарищ и не друг и никогда с тобою не пойду в разведку.

На Луганщине в окопах, да там остались мужики, а девчата с ополчения обещали,

Юбки дрогнувшим одеть всем да на головы венки чтоб от мужиков вас сразу отмечали.

Говоришь а кто тогда воспитает мол детей как ты сможешь воспитать и что ответить.

Как бросать родную землю идеалы и друзей и боятся всех и вся на белом свете.

Ты наверно верный любящий супруг и заботливый отец для своих деток

Только ты мне не товарищ, и не друг и никогда с тобою не пойду в разведку

Только ты мне не товарищ и не друг и никогда с тобою не пойду в разведку

Получил российский паспорт и считаешься теперь федерации российской гражданином.

Только ни дай бог беда придет сюда ты без затей стартонешь отсюда прямо до Пекина.

Да и сейчас исподтишка ты коришь россию мать что она в войне есть первая причина.

Только кто такой ты чтобы грязью правду обливать существо мужеского пола не мужчина.

Ты наверно верный любящий супруг и заботливый отец для своих деток

Только ты мне не товарищ и не друг и никогда с тобою не пойду в разведку.

Только ты мне не товарищ и не друг и никогда с тобою не пойду в разведку.

Ты уехал из Луганска увозя свою семью от лихой войны в российские долины.

Детям, женщинам не место ни в окопе, ни в бою защищать отчизну - это долг мужчины.

Низко кланяюсь ребятам лнр и днр и девчатам что стоят на страже мира.

Я приеду к вам ребята леший старый пионер.

Я приду к вам клянусь тебе багира.

Он наверно верный любящий супруг и заботливый отец для своих деток

Только помни не товарищ и не друг и никогда я не возьму его в разведку.

Только он мне не товарищ и не друг и никогда я не возьму в разведку».

Відповідно до висновку судової лінгвістичної експертизи № 2192- 2198/2199-2205 від 23.04.2024, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками глорифікації учасників збройної агресії РФ проти України.

Відповідно до вказаного висновку експерта інформація, наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб.

Зміст даної публікацій доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_7 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 04.12.2022 здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Крім того, 07.02.2023 ОСОБА_4 повторно, займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (РФ) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Одноклассники», усвідомлюючи, що вона відвідується необмеженим колом осіб, перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук Lenovo, s/n: CBG3592302, здійснив поширення (репост) на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 » за електронним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » публікації зі сторінки під мережевим псевдонімом « ОСОБА_8 » наступного змісту:

«Без обид. Каждого, кто во время войны осмелился написать гадости против моего президента, правительства, армии России, Государственной думы и людей, оказывающих помощь нашим военнослужащим, я просто удаляю из друзей и отправляю в чёрный список. Даже не буду спорить с такими, не хочу терять на них своё время и внимание. Верю в победу и силу русского оружия!»

Відповідно до висновку судової лінгвістичної експертизи № 2192- 2198/2199-2205 від 23.04.2024 проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками глорифікації учасників збройної агресії РФ проти України.

Відповідно до вказаного висновку експерта інформація, наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі, має публічний характер, який передбачає її поширення для значного кола осіб.

Зміст даної публікацій доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів загальнодоступної та соціально-орієнтованої інтернет-мережі «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_7 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 07.02.2023 повторно здійснив поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчиненому повторно.

30 квітня 2024 року між прокурором Прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участи його захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно із зазначеною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання: за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 3 ст. 456-2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнає себе винуватим, віднесені до нетяжкого та тяжкого злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального Кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Керуючись ст.ст. 373, 474, 475 КПК України суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду від 30 квітня 2024 року по кримінальному провадженню №0000087 від 29.03.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити йому узгоджене покарання:

за ч. 2 ст. 436-2 КК України три роки позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 3 ст. 436-2 КК України п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації та повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно до положень ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави ноутбук Lenovo s/n СBG3592302, що був використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Redmi А5» MEID: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного НОМЕР_4 , - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 34834,88 грн.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1