УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 від 17 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 4 статті 111-1, частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 258-3 Кримінального кодексу України підозрюваному:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Донецької області, м. Донецьк, українця, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в рамках кримінального провадження № 0000419 від 17 травня 2023 року, відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими Слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_6, під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими на теперішній час особами з числа громадян України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, будучи на окупованій території Донецької області, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб вступив у змову з представниками терористичної організації «ДНР», з метою здійснення господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Для цього, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним, що ОСОБА_7 набув статусу підприємця Донецької народної республіки, а починаючи з 15.02.2023 був призначений директором товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ ПРОФЕШИЛ», у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора та за їх сприянням розмістив у торговій мережі ООО «Мера» (колишня мережа магазинів АТБ), магазини якої розташовані за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пункти обготівковування валютних коштів.

Після чого, за допомогою вищевказаних пунктів, отримав фізичний доступ до SIM-карт жителів Донецької та Запорізької областей, в тому числі жителів м. Маріуполь та їх персональних даних в якості клієнтів АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Райффайзен банк», АТ «ПУМБ», АТ «А-Банк» та інших банківських установ України з метою подальшого виведення бюджетних коштів України призначених для підтримки вимушено переселених громадян та пенсіонерів.

З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , залучили невстановлених осіб на території України, після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням час, орендували житлові та нежитлові приміщення у м. Запоріжжя, м. Одеса, м. Чернівці, м. Львів , а також на території м. Києва та Київської області, де розмістили маршрутизатори (GSM-шлюзи), з наступними ідентифікуючими ознаками: IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 , IMEI НОМЕР_7 , IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 , IMEI НОМЕР_10 , IMEI НОМЕР_11 , IMEI НОМЕР_12 , IMEI НОМЕР_13 , IMEI НОМЕР_14 , ІMEI НОМЕР_15 , IMEI НОМЕР_16 , IMEI НОМЕР_17 , IMEI НОМЕР_18 , IMEI НОМЕР_19 , IMEI НОМЕР_20 , IMEI НОМЕР_21 , IMEI НОМЕР_22 , IMEI НОМЕР_23 , IMEI НОМЕР_24 , IMEI НОМЕР_25 , IMEI НОМЕР_26 , IMEI НОМЕР_27 , IMEI НОМЕР_28 , IMEI НОМЕР_29 , IMEI НОМЕР_30 , IMEI НОМЕР_31 , IMEI НОМЕР_32 , IMEI НОМЕР_33 за допомогою яких робили активацію SIM-карт жителів окупованих територій Донецької та Луганської областей, після чого відбувалась переадресація телефонних дзвінків з «ДНР» на місце розташування вищевказаних GSM-шлюзів, завдяки чому оператори державних банків не бачили надходження телефонних дзвінків з території непідконтрольній українській владі, що слугувало б їх блокуванню.

Далі, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, після отримання доступу до банківських карток громадян України, за допомогою онлайн банкінгу АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Райффайзен банк», АТ «ПУМБ» і АТ «А-Банк» виводились грошові кошти на попередньо створений електронний гаманець у міжнародній криптовалютній біржі « Binance », який належить громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Тож, у період часу з 01.09.2022 по 01.10.2022 вищевказаними особами отримано доступ та конвертовано у криптовалюту грошові кошти з банківських рахунків понад двохсот жителів м. Маріуполь Донецької області, на загальну суму близько 3 000 000 грн., з метою власного збагачення та часткового здійснення переказів активів представникам «ДНР», з усвідомленням того, що їх буде використано повністю або частково для будь-яких цілей окремим терористом чи терористичною групою (організацією), з метою здійснення господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також з метою сприяння діяльності терористичної організації на території України.

Крім того, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та іншими невстановленими на теперішній час особами з числа громадян України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, будучи на окупованій території Донецької області, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб вступив у змову з представниками терористичної організації «ДНР», з метою здійснення господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Для цього, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи обізнаним, що ОСОБА_7 набув статусу підприємця Донецької народної республіки, а починаючи з 15.02.2023 був призначений директором товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ ПРОФЕШИЛ», у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора та за їх сприянням розмістив у торговій мережі ООО «Мера» (колишня мережа магазинів АТБ), магазини якої розташовані за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пункти обготівковування валютних коштів.

Після чого, за допомогою вищевказаних пунктів, отримав фізичний доступ до SIM-карт жителів Донецької та Запорізької областей, в тому числі жителів м. Маріуполь та їх персональних даних в якості клієнтів АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Райффайзен банк», АТ «ПУМБ», АТ «А-Банк» та інших банківських установ України з метою подальшого виведення бюджетних коштів України призначених для підтримки вимушено переселених громадян та пенсіонерів.

З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , залучили невстановлених осіб на території України, після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням час, орендували житлові та нежитлові приміщення у м. Запоріжжя, м. Одеса, м. Чернівці, м. Львів , а також на території м. Києва та Київської області, де розмістили маршрутизатори (GSM-шлюзи), з наступними ідентифікуючими ознаками: IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , IMEI НОМЕР_6 , IMEI НОМЕР_7 , IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 , IMEI НОМЕР_10 , IMEI НОМЕР_11 , IMEI НОМЕР_12 , IMEI НОМЕР_13 , IMEI НОМЕР_14 , ІMEI НОМЕР_15 , IMEI НОМЕР_16 , IMEI НОМЕР_17 , IMEI НОМЕР_18 , IMEI НОМЕР_19 , IMEI НОМЕР_20 , IMEI НОМЕР_21 , IMEI НОМЕР_22 , IMEI НОМЕР_23 , IMEI НОМЕР_24 , IMEI НОМЕР_25 , IMEI НОМЕР_26 , IMEI НОМЕР_27 , IMEI НОМЕР_28 , IMEI НОМЕР_29 , IMEI НОМЕР_30 , IMEI НОМЕР_31 , IMEI НОМЕР_32 , IMEI НОМЕР_33 за допомогою яких робили активацію SIM-карт жителів окупованих територій Донецької та Луганської областей, після чого відбувалась переадресація телефонних дзвінків з «ДНР» на місце розташування вищевказаних GSM-шлюзів, завдяки чому оператори державних банків не бачили надходження телефонних дзвінків з території непідконтрольній українській владі, що слугувало б їх блокуванню.

Далі, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, після отримання доступу до банківських карток громадян України, за допомогою онлайн банкінгу АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Райффайзен банк», АТ «ПУМБ» і АТ «А-Банк» виводились грошові кошти на попередньо створений електронний гаманець у міжнародній криптовалютній біржі « Binance », який належить громадянину України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Тож, у період часу з 01.09.2022 по 01.10.2022 вищевказаними особами отримано доступ та конвертовано у криптовалюту грошові кошти з банківських рахунків понад двохсот жителів м. Маріуполь Донецької області, на загальну суму близько 3 000 000 грн., з метою власного збагачення та подальшого часткового здійснення переказів активів представникам «ДНР», з усвідомленням того, що їх буде використано повністю або частково для будь-яких цілей окремим терористом чи терористичною групою (організацією), з метою перешкодного здійснення господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також з метою сприяння діяльності терористичної організації на території України.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється органом досудового розслідування у провадженні господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 4 статті 111-1 КК України та сприянні діяльності терористичної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 258-3 КК України.

02 травня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 4 статті 111-1 та частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 258-3 КК України, яке було вручено відповідно до вимог КПК України.

В ході досудового розслідування, відповідно до вимог статті 135 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 , направлялись повістки про його виклик до Слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_6 для проведення слідчих та процесуальних дій, а також вживалися інші заходи спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 , однак встановити його дійсне місце проживання не вдалося можливим.

Також, у відповідності до пункту 8 статті 135 КПК України повідомлення про підозру та повістка про виклик ОСОБА_6 на 16 травня 2023, 17 травня 2023 та 18 травня 2023 були опубліковані на сайті загальнодержавного засобу масової інформації - «Урядовий кур`єр», за результатами чого підозрюваний не з`явився.

Крім того, відповідно до пункту 8 статті 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 16 травня 2023, 17 травня 2023 та 18 травня 2023 було опубліковано на сайті «Офіс Генерального прокурора».

Поряд з цим, ОСОБА_6 на допити в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

08 жовтня 2021 року з отриманих слідством відомостей підозрюваний ОСОБА_6 виїхав з території України та наразі перебуває на тимчасово окупованій території України.

21 червня 2023 року постановою старшого слідчого 2 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6

21 червня 2023 року у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 , та перебуванням за територією України, від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про оголошення в міжнародний розшук.

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставини вчинення кримінального правопорушення; здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання проведенню досудового розслідування іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Відповідно до частини 1 статті 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваної, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд клопотання за відсутності підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозра за частиною 2 статті 28 частиною 4 статті 111-1 та частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 258-3 КК України, відповідає вимогам статей 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28 частиною 4 статті 111-1 та частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 258-3 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, у якому він підозрюється, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, один із яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тривалий час перебуває у розшуку, оскільки переховується від органів слідства та суду. Крім того, на даний час підозрюваний ОСОБА_6 знаходиться на окупованій території України, у зв`язку з чим була оголошена у міжнародний розшук.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших співучасників у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки перешкоджати органу досудового розслідування встановити інших можливих співучасників, зокрема виконавців і пособників злочинної діяльності.

Разом з тим, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність вказаного ризику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному вразі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, один із яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбаченого частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 21 червня 2023 року перебуває у міжнародному розшуку, і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 303, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1