Справа № 524/6663/24
Провадження № 1-кс/524/2411/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому 01 травня 2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000135, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням, погодженим прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на: мобільний телефон марки «Sony Xperia» у корпусі сірого кольору (сейф-пакет № ICR109537); мобільний телефон марки «Huawei» у корпусі синього кольору (сейф-пакет № ICR109539); мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі сірого кольору (сейф-пакет № ICR109538); фрагмент лампочки з ковпаком, трубкою та нашаруванням речовини темного кольору (сейф-пакет № ICR109155), із залишенням на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. 29 Вересня, буд. 6, м. Кременчук, Полтавська обл.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

01 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України (кримінальне провадження № 0000135).

На підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 06 серпня 2024 року слідчий провів обшук житла за адресою проживання ОСОБА_5 , під час якого виявив та вилучив: мобільний телефон марки «Sony Xperia» у корпусі сірого кольору (сейф-пакет № ICR109537); мобільний телефон марки «Huawei» у корпусі синього кольору (сейф-пакет № ICR109539); мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі сірого кольору (сейф-пакет № ICR109538); фрагмент лампочки з ковпаком, трубкою та нашаруванням речовини темного кольору (сейф-пакет № ICR109155).

Постановою від 06 серпня 2024 року слідчий визнав зазначені об`єкти речовими доказами.

Слідчий, посилаючись на те, що тимчасово вилучене майно є речовими доказами, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тому з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення відчуження, просить накласти на зазначене вище майно арешт для забезпечення проведення необхідних слідчих дій та відповідних експертиз.

Слідчий та фактичний володілець ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Слідчий звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі.

За правилами частини першої статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами пункту 1 частини другої, третьої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні про арешт майна слідчий зазначив підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог статті 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання врахував правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна.

Відносно розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії; Рішення Великої Палати від 05 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (James та інші проти Сполученого Королівства; Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

При цьому, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

На підставі встановлених обставин, а також зважаючи на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 171, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на: мобільний телефон марки «Sony Xperia» у корпусі сірого кольору (сейф-пакет № ICR109537); мобільний телефон марки «Huawei» у корпусі синього кольору (сейф-пакет № ICR109539); мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі сірого кольору (сейф-пакет № ICR109538); фрагмент лампочки з ковпаком, трубкою та нашаруванням речовини темного кольору (сейф-пакет № ICR109155).

Визначити місце зберігання цього майна кімнату зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. 29 Вересня, буд. 6, м. Кременчук, Полтавська обл.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1