Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/518/24
Номер проведження 1-кп/508/46/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 10.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Миколаївки Миколаївського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд

встановив:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 зареєстрований та проживає в будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , котрий належить його матері ОСОБА_6 та дядькові ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 користувався всім майном, котре перебувало в будинку та належало ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з дозволу власників.

Окрім того, в дворі вищезазначеного домоволодіння розташоване приміщення літньої кухні, зачинене на внутрішній замок, до якого ОСОБА_5 доступу не мав та в якому зберігалося майно, що належало ОСОБА_7

04.05.2024 року приблизно о 10-00 годині у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення майна, котре належить ОСОБА_7 та зберігається в приміщенні літньої кухні, зачиненої на внутрішній замок, до якого він доступу не мав.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 пішов до дому своїх знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , мешканців АДРЕСА_1 , та запропонував їм купити у нього саморобні металеві двері, морозильну камеру, чавунну плиту з конфорками, металевий ручний насос для води, ввівши їх в оману, що майно належить йому.

04.05.2024 року приблизно о 16-00 годині ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю господарів будинку, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його злочинні дії ніхто викрити не зможе, знаходячись в дворі домоволодіння, котре належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 , вводячи в оману щодо права власності на майно, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , сказав їм, щоб вони знімали, шляхом демонтажу, а в подальшому і забирали з приміщення літньої кухні саморобні металеві двері, розміром 1,80*0,80 м. з металевою дверною коробкою, б/в, вартістю 940, 00 грн. та заходили в приміщення літньої кухні та забирали морозильну камеру, марки «CORTINI», білого кольору, в непрацюючому стані, б/в, вартістю 850, 00 грн., чавунну плиту з конфорками, б/в, вартістю 680, 00 грн., а також з двору щоб забирали металевий ручний насос для води, б/в, вартістю 475, 00 грн.

Введені в оману ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , демонтували саморобні металеві двері з металевою дверною коробкою, поклали їх на металеву тачку, котру взяли із собою, після чого зайшли в приміщення літньої кухні взяли морозильну камеру, чавунну плиту з конфорками, котрі також помістили на металеву тачку, а також з подвір`я домоволодіння, де проживає ОСОБА_5 взяли металевий ручний насос для води, котрі в подальшому занесли до себе додому в АДРЕСА_1 , після чого надали ОСОБА_5 продукти харчування та грошові кошти на загальну суму 850, 00 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 2 945, 00 гривень.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства були кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Обвинувачений та його захисник просили задовольнити клопотання прокурора. При цьому обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що йому зрозуміла суть закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК. Вказав, що розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим, йому зрозумілі наслідки закриття провадження.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, заявою від 28.08.2024 року просив розглядати провадження за його відсутності.

Заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали провадження, судом встановлено наступне:

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у Кримінальному кодексі раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова Верховного Суду від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 3 028, 00 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Отже, з 09.08.2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302, 8 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану крадіжки майна на загальну суму 2 945, 00 грн., що на даний час вже є «дрібним викраденням», а відтак обвинувачений підпадає під дію Закону України №3886-ІХ, яким фактично скасовано його кримінальну відповідальність.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у разі, якщо буде з`ясовано, що наявні підстави, передбачені у тому числі пунктом 4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

З огляду на наведене вище клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підстав п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні, відсутні.

Керуючись ст.ст.284, 314, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 10.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Копію даної ухвали направити до Березівського РВП ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП за вчинення діянь, кримінальне провадження щодо яких закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речові докази - морозильну камеру, чавунну плиту з конфорками, металевий ручний насос, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_10