ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2767/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0004014 відомості до ЄРДР внесені 25.09.2024 за ч. 1 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не одружений, проживає у цивільному шлюбі, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не перебуває, не інвалід, не депутат, державні нагороди або пільги відсутні, на утриманні має непрацездатного батька, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 -

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Слідчий СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Встановлені судом обставини.

27.09.2024 відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу Дарницького районного суду м. Києва, було визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали клопотання.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, підтверджується протоколами допиту свідків, огляду, висновком експерта, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має офіційного джерела доходу; незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів.

Захисник просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації та проживання підозрюваного та його батька у приватному будинку. В обґрунтування захисник зазначив, що прокурор не обґрунтував неможливість застосувати більш м`якого альтернативного запобіжного заходу при тому що, підозрюваний раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, непрацездатного батька на утриманні, надав викривальні покази у повному обсязі, щиро розкаявся, співпрацює із слідством.

Підозрюваний пояснив, що не мав на меті вчиняти інкриміновані дії, відгукнувся на об`яву кур`єром, а коли зрозумів, що необхідно доставити, намагався відмовитися проте отримав погрози від замовників, злякався та хотів якомога швидше позбутися отриманого, проте навіть не встиг був затриманий працівниками поліції.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що підозра є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk проти Туреччини, § 34; Matznetter проти Австрії, § 9).

Відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Слідчий суддя вважає доводи викладені у клопотанні та обґрунтовані прокурором у судовому засіданні щодо наявності ризику передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не переконливими, оскільки останні ґрунтуються лише на тяжкості покарання, тому слідчий суддя вважає, що вказаний ризик є недоведеним.

Що стосується ризику передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, відсутність законного джерела доходу, відповідний ризик може мати місце, проте з рахуванням наведених вище обставин не має високого ступеня.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором та слідчим не доведений, через брак будь якого обґрунтування щодо його наявності.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного під вартою не є найбільш доцільним і обґрунтованим забезпеченням кримінального провадження, оскільки на переконання слідчого судді запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з урахуванням особи підозрюваного буде достатньо дієвим для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків з мотивів щодо ризиків, які наведені вище.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,

ст. ст. 177, 178, 181, 193-196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 цілодобово;

за першим викликом прибувати до органу досудового розслідування, прокуратури абосуду;

- без дозволуслідчого, прокурора або суду не відлучатися із АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт громадянина України, а також документи, які дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному про те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві, яка проводить досудове розслідування та направити копію ухвали до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного для здійснення контролю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: