Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1716/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про скасування раніше накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.03.2024 року в межах кримінального провадження №0000102 арешту на посвідчення водія НОМЕР_1 від 22.05.2013 року видане на ім`я ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання вказав, що кримінальне провадження, у межах якого було накладено арешт на вказане майно, було закрито, підстави для продовження існування арешту відпали, а сам арешт не відповідає меті свого існування та обмежує право на вільне розпорядження належним йому майном.

В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що проти скасування арешту не заперечує.

Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Як було встановлено, що 15.03.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

21.03.2024 року в рамках вказаного кримінального провадження слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва було накладено арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 від 22.05.2013, видане на ім`я ОСОБА_4 . При винесенні вказаної ухвали слідчий суддя виходив з того, що вилучене під час проведення огляду місця події майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту. Окрім того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням того, що на даний час в такому заході забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, оскільки кримінальне провадження закрито, вважаю необхідним клопотання задовольнити.

Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України.

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.03.2024 року в межах кримінального провадження №0000102 арешту на посвідчення водія НОМЕР_1 від 22.05.2013 року видане на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5