Справа № 204/8955/24
Провадження № 1-в/204/1450/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого (ВКЗ) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу за клопотанням адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить звільнити ОСОБА_5 умовнодостроково від відбування покарання призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 жовтня 2021 року.

Мотивуючи вказане клопотання захисник зазначає, що ОСОБА_5 був засуджений Автозаводським районним судом м. Кременчука від 26 жовтня 2021 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. З 22 березня 2021 року засуджений відбуває покарання в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4». Право на заміну покарання наступило 14 серпня 2024 року. Скоєний Щетініним злочин без застосування насильства. Згідно змісту вироку, суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття. Також згідно змісту вироку, беззастережне каяття обвинуваченого та осуд своєї злочинної поведінки, свідчать про його позицію зайняти своє місце в соціумі після відбуття покарання та недопущення у подальшому проявів антисуспільної поведінки. ОСОБА_5 має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати ОСОБА_7 є пенсіонеркою та потребує догляду. За час відбування покарання ОСОБА_5 не має стягнень. Засуджений до роботи не залучався з незалежних від нього обставин. ТОВ ФК «Єврокапітал» готове працевлаштувати ОСОБА_5 . Таким чином, на думку захисника, ОСОБА_5 довів, що став на шлях виправлення, тому є підстави, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні захисник підтримав клопотання і просив задовольнити його, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Засуджений підтримав клопотання та просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що підстави для застосування ст.81 КК України щодо засудженого ОСОБА_8 на даний час відсутні.

Представник установи в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду не подав.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи засудженого та надані до суду докази у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч.2 до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 14 липня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185; ч.3 ст.185 КК України та з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком , частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року, в порядку п.11 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, постановлено на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 жовтня 2021 року, шляхом часткового складання призначених покарань, приєднати невідбуту частину покарань за вироком Білоцерківського районного суду Київської області від 14 липня 2020 року та вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2020 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів особової справи та характеристики засудженого, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22 березня 2021 року. Дані про застосування заохочень чи стягнень до ОСОБА_5 під час перебування в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23» в матеріалах особової справи відсутні. До Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» засуджений прибув 29 січня 2022 року. На теперішній час ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2021 року тимчасово залишений в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» для розгляду кримінального провадження щодо нього. Ув`язнений ОСОБА_5 за період перебування в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» характеризується посередньо, стягнень та заохочень від адміністрації установи не має. До роботи не залучається від незалежних від нього обставин. З іншими співкамерниками не конфліктує, підтримує рівні стосунки. Згідно матеріалів особової справи зв`язки з рідними підтримує шляхом отримання посилок та передач. Початок строку: 22.03.2021. Кінець строку: 22.04.2026.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 на даний час дійсно відбув дві треті строку призначеного судом покарання, однак матеріали особової справи відносно ОСОБА_5 не містять доказів, що засуджений став на шлях виправлення. ОСОБА_5 неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, і наявність соціальних зв`язків, зокрема і наявність малолітньої дитини, не стало для нього стримуючим фактором при вчиненні протиправних дій. За місцем відбування покарання засуджений характеризується посередньо, заохочень не має.

Сам по собі той факт, що засудженим відбутий термін покарання, який дає підстави для застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України, на переконання суду, не є достатнім для висновку про виправлення засудженого та можливості застосування такої пільги.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст.81 КК України.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанням адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1