Провадження № 1-кс/643/1288/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003396 від 10.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Московського районного суду м. Харкова 14.10.2024 надійшло вищезазначене клопотання прокурора про надання дозволу на арешт майна.

СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області проводить досудове розслідування за кримінальним провадженням №0003396 від 10.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судове засідання прокурор не з`явилась, разом із клопотанням подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

В ході досудового розслідування встановлено, що 09.10.2024 до чергової частини ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 09.10.2024 о 12:26 год., в період дії воєнного стану, таємно, невстановлена особа вчинила крадіжку мобільного телефону Iphone 12, в корпусі білого кольору, за адресою: АДРЕСА_1 , супермаркет «Велмарт», чим було завдано матеріальної шкоди заявниці (ЖЄО 25571 від 09.10.2024).

За адресою: АДРЕСА_2 , 09.10.2024 на бетонному парапеті, що знаходиться на задній частині вищезазначеного будинку, вилучено мобільний телефон Iphone 12, в корпусі білого кольору, IMEI НОМЕР_1 , із сім-картою НОМЕР_2 , у чохлі рожевого кольору із малюнком, з землі. На зазначеній ділянці знаходився гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вказав на даний мобільний телефон, та пояснив, що взяв мобільний телефон Iphone 12, в корпусі білого кольору, IMEI НОМЕР_1 , із сім-картою НОМЕР_2 , у чохлі рожевого кольору із малюнком на касовій зоні супермаркету «Велмарт», який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 57. Після ОСОБА_5 , повідомив, що скинув вищезазначений мобільний телефон з 16 поверху, будинка 96, по проспекту Тракторобудівників, у м. Харкові.

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, повернення яких на теперішній час може привести до їх втрати. Арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон Iphone 12, 128Gb, в корпусі білого кольору, IMEI НОМЕР_1 , із сім-картою НОМЕР_2 , у чохлі рожевого кольору із малюнком, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. т. НОМЕР_3 , вилучений ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , м. т. НОМЕР_4 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Вилучене майно повернути на відповідальне зберігання власнику, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , роз`яснивши вимоги, передбачені ст. 388 КК України

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1