КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/379/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1 Категорія - ст. 309 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

переглянула у письмовому провадженні, за апеляційною скаргою адвокатки ОСОБА_5 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.07.2024, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверська Артемівського району Донецької області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, безробітного, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 04.07.2024 року і по 01.09.2024 року включно, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000253 від 04.07.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення оголошено ОСОБА_6 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_6 , 03.07.2024, приблизно об 11:00 годині, розпивав спиртні напої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , 1983 року народження, та знайомим ОСОБА_8 , 1960 року народження, у приміщенні його будинку по АДРЕСА_3 . Під час спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на ґрунті особливих неприязних стосунків виникла сварка, під час цієї сварки ОСОБА_6 з метою помсти за образи, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс йому лопатою один удар в ліву частину голови. У подальшому, впродовж декількох годин ОСОБА_6 , на території домоволодіння потерпілого, наніс йому ще близько чотирьох ударів по голові та близько десяти ударів ногами по тулубу.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Згідно із лікарським свідоцтвом про смерть № 2694 від 04.07.2024 року, причиною смерті ОСОБА_8 є субдуральний крововилив, внутрішньочерепна травма.

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді районного суду із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею дане клопотання задоволено і застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави.

Слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, санкція якого сягає до десяти років позбавлення волі, його (підозрюваного), в цілому, негативні характеристики, відсутність досить сталих соціальних зв`язків. Встановлено й наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується сторона захисту, адвокат підозрюваного оскаржує ухвалу слідчого судді і в апеляційній скарзі просить скасувати її, застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що зазначені у клопотання слідчого підстави та ризики - є суто формальними і не відображають фактичних обставин справи.

Підозрюваний не втікає і не переховується; мешкає разом із співмешканкою тривалий час, є внутрішньо переміщеною особою.

Крім того, у справі вже зібрані всі докази, свідки - допитані, а підозрюваний добровільно співпрацює із слідством, надає показань, не відмовляється від явки до слідства та суду, вказує, що жалкує про вчинене, зобов`язується з`являтись за першою вимогою органу досудового розслідування або суду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

У даному кримінальному провадженні всі учасники судового провадження - належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду; сторона захисту висловила позицію - проводити апеляційний розгляд без їх участі ; прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання, в судове засідання не з`явився, клопотань про неможливість розгляду без його участі - не надсилав.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційний розгляд можливий без участі учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 5 п. 1. Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

При цьому, зауважується, що на даній стадії провадження колегія суддів не надає оцінки обставинам справи як їх наразі встановлено досудовим розслідуванням і не піддає аналізу жоден із зібраних доказів та їх сукупності в аспекті наявності вини або її відсутності, кваліфікації дій підозрюваного, їх належності та допустимості, оскільки вказане є прерогативою суду під час судового розгляду справи, наразі оцінено саме існування ряду доказів (фактів, інформація), що свідчать про можливе вчинення та причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Підозру повідомлено 05.07.2024.

Підозра ОСОБА_6 (факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити правопорушення) підтверджується: протоколами огляду місця від 04.07.2024 з фототаблицями до нього, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.07.2024, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 04.07.2024, протоколом проведення слідчого експерименту від 04.07.2024.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, відноситься до категорії умисних, тяжких, санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Вчинення кримінального правопорушення інкримінується при обтяжуючих обставинах.

Наслідки від вчинення кримінального правопорушення - тяжкі, невідворотні, у вигляді смерті людини.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_6 є внутрішньо переміщеною особою, не має міцних соціальних зв`язків, безробітний, не навчається, проживає із співмешканкою, без утриманців.

Відповідно до матеріалів клопотання, по місцю теперішнього проживання характеризується ОСОБА_6 негативно, зловживає алкогольними напоями, проявляє неповагу до мешканців селища, зокрема, осіб похилого віку, застосовує фізичне насильство стосовно своєї співмешканки, на нього неодноразово надходили скарги від сусідів.

У даному ж кримінальному провадженні розпочате досудове розслідування, триває збирання доказів, проведення слідчих дій.

Можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_6 , зважаючи на тяжкість інкримінованого злочину, розуміючи, яка міра покарання загрожуватиме йому у разі визнання винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за його вчинення, в тому числі - на тимчасово непідконтрольних територіях України.

Зважаючи на насильницький характер злочину, а також і встановлені факти агресивної поведінки, застосування насильства щодо своєї співмешканки, яка наразі є свідком у кримінальному провадженні, може чинити незаконний вплив на свідків, з метою зміни ними показань та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Беручи до уваги наведені обставини, наявні об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, намагатиметься перешкодити кримінальному провадженню у інший спосіб (з огляду на невизнання винуватості - затягування строків досудового розслідування, проведення слідчих дій, неявкою за викликами слідчого).

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, в тому числі з приводу неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, - спростовуються зазначеним вище.

Наявність місця проживання та реєстрації у підозрюваного, періодичного підробітку, як слідує із обставин кримінального правопорушення, що їх встановлено станом на теперішній час досудовим розслідуванням, характеристик особи підозрюваного, на думку колегії суддів, не убезпечать від наявних ризиків.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 405, 406, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвокатки ОСОБА_5 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 05.07.2024, якою стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 60 днів, починаючи з 04.07.2024 року і по 01.09.2024 року включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4