Справа № 333/7498/23
Провадження № 1-в/333/233/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Комунарського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення судового рішення у відповідність до вимог чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Комунарського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення вироку Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.03.2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Подання мотивоване змінами до законодавства, згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав, зазначив, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18липня 2024року №3886-IX внесено зміни до розміру крадіжки, як кримінального правопорушення. У зв`язку із чим, просив звільнити засуджену ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2024 року у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке вона була засуджена.

Представник Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області просила подання задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 підтримала дане клопотання, просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З матеріалів справи вбачається, що засуджена ОСОБА_4 перебуває на обліку в Комунарському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області з 31.05.2024 року за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2024 року (справа № 333/7498/23) на підставі якого останню було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ,стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2024 року ОСОБА_4 здійснила крадіжку 18 червня 2023 року на загальну суму 1 615 грн. 47 копійок

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України,Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на теперішній час кримінально караними є крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2024 році, якщо вартість майна - предмету кримінального правопорушення - становить більше 3028 грн. (1514 х 2 = 3028 грн.).

Таким чином вказане діяння не може вважатись кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого ОСОБА_4 засуджена зазначеним вироком, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено адміністративну відповідальність, 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд приходить до висновку про необхідність звільнити засуджену ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч.4ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст.4,5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст.369-372,537,539 КПК України,Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Комунарського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про приведення судового рішення у відповідність до вимог чинного законодавства - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.03.2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1