УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі колегії:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження №0000615 від 02.07.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої. Клопотання обґрунтував тим, що строк дії попередньої ухвали суду, якою ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, спливає 17.11.2024, а до спливу зазначеного строку не виявляється можливим з об`єктивних причин завершити судовий розгляд, а ризики, передбачені п. 1, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження виняткового запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не може запобігти заявленим ризикам, тому, посилаючись на вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Обвинувачена та її захисник щодо клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою висловили заперечення, оскільки прокурором не надано докази про наявність ризиків; подали клопотання про зміну на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт, яке в судовому засіданні підтримали.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Твердження сторони захисту про те, що ті докази, як на даний час досліджено в судовому засіданні, спростовують вину ОСОБА_5 за ст. 111 КК України, оскільки її діяння підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ст.114-2 КК України, суд відхиляє, оскільки під час судового розгляду і вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості висунутого звинувачення не може бути надана через те, що суд лише за наслідками судового розгляду та дослідження наданих усіх доказів в їх сукупності має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, суд може дати оцінку лише щодо наявності ризиків і чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченою переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що на сьогоднішній день у кримінальному провадженні розпочато судовий розгляд. При цьому досліджено лише частину письмових доказів, учасники процесу не допитувались, а тому колегія суддів вважає, що на даний час продовжує існувати ймовірність того, що обвинувачена з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій. Крім того, не зменшилися ризики, пов`язані з російською агресією, яка триває на даний час.

При цьому, на думку суду, наявність у обвинуваченої міцних сімейних зв`язків, здійснення догляду за бабусею, позитивної характеристики, постійного місця проживання тощо, неможливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченою дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто - тримання під вартою.

Таким чином, за результатами встановлених в судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов до переконання про доведеність чинників, які передбачені ч.1 ст.194 КПК України і є достатніми для прийняття судом рішення про подальше застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

З огляду на наведене, враховуючи також обставини справи та обстановку, за якою обвинуваченій інкримінується вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченої під вартою, без визначення розміру застави, оскільки підстав для зміни виду запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 199, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів - до 11.01.2025 включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3