Справа №718/3515/24
Провадження №1-кс/718/357/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року м.Кіцмань Чернівецька область

Слідчий суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУ НП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 від 08.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 314 КК України,-

в с т а н о в и в:

11.11.2024 року старший слідчий ВП №2 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10C», IMEI145646/ НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 та який був вилучений 08.11.2024 в ході обшуку домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, необхідно накласти арешт на вилучене майно, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування.

Прокурор, слідчий, а також володілець майна в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду клопотання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого ...

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучене в ході проведення обшуку 08.11.2024 року. Клопотання про арешт майна подане до суду 11.11.2024 року о 15:56.

Згідно положень ст.ст.167-169 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Частиною 5 ст.171 КПК України прямо передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, а у разі пропуску строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна таке майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, і поновлення строків на звернення до суду вказана норма закону не передбачає.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ухвалою від 11.11.2024 слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про узаконення проведеного обшуку 08.11.2024 за адресою АДРЕСА_1 , під час проведення якого вилучено мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10C», IMEI145646/00. Адже не встановлено підстав для проникнення до домоволодіння та дійсної наявності одного з невідкладних випадків, зазначених в ч. 3 ст. 233 КПК України, для проникнення до постановлення ухвали слідчого судді , а також за відсутності добровільної згоди власника домогосподарства.

Згідно ч.3ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 167-169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУ НП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 від 08.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.314 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1