Провадження № 1-в/127/881/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 засуджено вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого, на момент вчинення правопорушення, не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 вбачається, що ОСОБА_3 01.04.2015 здійснив крадіжку на суму 400 грн., 18.09.2015 на суму 809,96 грн. та 03.02.2017 на суму 1555,73 грн., у зв`язку із чим просить суд привести вирок у відповідність до чинного законодавства та звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 74 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував, щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 та звільнення останнього від призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вартість викраденого майна ОСОБА_3 становить менше ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян встановлених станом на час вчинення кримінального правопорушення, однак засуджений має продовжувати відбувати покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 за ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання у випадках, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71, ст. 72 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни, крім іншого, до ст. 51 КУпАП.

Вказаним законом визначено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 «Дрібне викрадення чужого майна», вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення має не перевищувати двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. За таких обставин, в разі викрадення майна на суму більшу, ніж два неоподатковані мінімуми доходів громадян, особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21 сформулював висновок про застосування відповідних частин ст. ст. 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону № 3886-IX та зазначив, що у ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПК України.

Відповідно до п. 5 підрозділу ХХ ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України для відповідного року.

При цьому, п. п. 169.1.1 ст. 169 розділу IV ПК України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2015 складав 1218 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2017 складав 1600 грн.

Судом враховано, що станом на момент скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги для кваліфікації кримінального правопорушення складав 609 грн. у 2015 році та 800 грн. у 2017 році. Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян у 2015 році становило 1218 грн., а у 2017 році 1600 грн.

Зі змісту вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 вбачається, що ОСОБА_3 здійснив крадіжку 01.04.2015 на суму 400 грн., 18.09.2015 на суму 809,96 грн. та 03.02.2017 на суму 1555,73 грн., що станом на день вчинення кримінального правопорушення складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1218 грн. у 2015 році та менше 1600 грн. у 2017 році).

Таким чином, діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 наразі не може вважатись кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за крадіжку якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 підпадає під зміст ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, клопотання засудженого слід задовольнити в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 372, 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.05.2022 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_3 засудженим:

?за ч. 3 ст. 297 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі;

?за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: