Провадження №: 1-кп/752/2186/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2024 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 0000762 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Капітанівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:

відповідно до листа Верховного суду від 13.07.2018 року №60-1543/0/2-18 особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/214 «Про часткову мобілізацію».

Згідно з наказом Київської міської військової адміністрації від 20.03.2023 року №1 на території м. Києва запроваджено комендантську годину щоденно з 00 год. 00хв до 05 год. 00 хв., починаючи з 26 березня 2023 року.

16.06.2024 року у період часу з 00 год. 05 хв. по 00 год. 50 хв., тобто після початку та у період дії комендантської години у м. Києві, ОСОБА_3 , Особа-1 (обставини вчинення кримінального правопорушення якою досліджуються у іншому кримінальному провадженні) та ОСОБА_7 перебували у автомобілі ЗАЗ Daewoo д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованому за адресою: АДРЕСА_3 та розпивали алкогольні напої.

У вказаний вище період часу представник військового формування консультант-експерт з оперативних питань 4 відділу 1 управління Департаменту контррозвідки Служби безпеки України підполковник ОСОБА_6 , виконуючи свої службові обов`язки, спрямовані на забезпечення проведення контрдиверсійних заходів у м. Києві, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , встановив на його внутрішнє переконання підозрілих осіб, які перебували у автомобілі ЗАЗ Daewoo світлого кольору. На виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_6 зробив вигляд, що викидає сміття, та підійшов до вказаного автомобіля. Після прибуття до автомобіля ЗАЗ Daewoo ОСОБА_6 візуально встановив номерний знак вказаного автомобіля НОМЕР_1 та повідомив з використанням конспіративного зв`язку за допомогою власного мобільного телефону цифри і літери номерного знаку співробітнику Служби безпеки України для подальшої оперативної перевірки вказаного автомобіля. Після чого відійшов від автомобіля та присів на лавку, яка розташована навпроти парадного входу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , і продовжив спостереження за вказаним автомобілем та особами, які у ньому знаходяться.

В подальшому приблизно о 01 год. 00 хв. того ж дня ОСОБА_3 , Особа-1 та ОСОБА_7 вийшли з автомобіля ЗАЗ Daewoo та попрямували у бік ОСОБА_6 ОСОБА_7 пройшов повз ОСОБА_6 та попрямував до парадного входу будинку 74-А. У свою чергу ОСОБА_3 та Особа-1 підійшли до ОСОБА_6 , не представились та запитали у останнього, хто він та що тут робить. У свою чергу ОСОБА_6 відповів, що він є співробітником Служби безпеки України, пред`явив своє службове посвідчення та запитав у ОСОБА_3 та Особи-1, що вони роблять тут у комендантську годину. У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності військового формування - Служби безпеки України в особі співробітника Служби безпеки України.

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_3 відібрав у ОСОБА_6 його службове посвідчення. В цей момент у Особи-1 також виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності військового формування - Служби безпеки України в особі співробітника Служби безпеки України.

На виконання свого злочинного умислу Особа-1 завдав двох ударів руками ОСОБА_6 в обличчя, від яких ОСОБА_6 впав на землю. При цьому ОСОБА_6 міцно тримав в лівій руці свій мобільний телефон Iphone 11.

В подальшому, коли ОСОБА_6 почав підніматись на ноги, ОСОБА_3 , продовжуючи виконання свого злочинного умислу, завдав ОСОБА_6 двох ударів рукою в обличчя, а Особа-1, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наступив ОСОБА_6 на ногу, у свою чергу ОСОБА_3 вихватив з правої руки ОСОБА_6 мобільний телефон останнього - Iphone 11.

Після цього ОСОБА_6 піднявся на ноги та відібрав своє службове посвідчення з рук ОСОБА_3 . Одразу після цього ОСОБА_6 продовжили завдавати ударів в обличчя ОСОБА_3 та Особа-1, а один з них завдав іще одного удару в живіт.

Після цього, ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_3 та Особи-1, у зв`язку з чим вони завдають йому побоїв, при цьому ОСОБА_3 увімкнув відеозапис за допомогою вбудованої камери свого мобільного телефону та розпочав відеозйомку ОСОБА_6 і сказав, що він іще завдасть одного удару ОСОБА_6 , вимкнув відеозапис і після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 та Особа-1 завдали іще декілька ударів ОСОБА_6 .

Через деякий час на місце події прибули співробітники патрульної поліції. Після прибуття співробітників поліції спочатку Особа-1, а потім ОСОБА_3 самовільно залишили місце події, тобто втекли у невідомому напрямку, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст.114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності іншого військового формування в особливий період, вчиненому групою осіб.

10.09.2024 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_8 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вищевказаному злочині, сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України погодили звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України у зв`язку із наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: повне і беззастережне визнання вини, щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину через повідомлення всіх обставин вчинення злочину, обставин та подій, які мають значення для кримінального провадження, викриття іншої причетної до вчинення злочину особи, закріпленні доказової бази щодо вчинення ним та іншим учасником злочину, що забезпечується шляхом надання визнавальних показів, добровільне відшкодування завданого збитку, враховуючи, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, з урахуванням особи винного, який критично оцінює свою злочинну поведінку та раніше не судимий.

ОСОБА_3 роз`яснені вимоги ч. 2 ст. 473, 476 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема щодо тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 , які підтримали думку прокурора, враховуючи і те, що потерпілий ОСОБА_6 не заперечував щодо укладення угоди про визнання винуватості, також зазначив, що претензій щодо матеріальної чи моральної шкоди не має, оскільки обвинуваченим було відшкодовано витрати на лікування, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст.469, ст. 472 КПК України, дослідивши надані обвинуваченим документи, що характеризують його особу, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджене сторонам покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

При цьому суд також враховує, що сторони угоди узгодили між собою можливість застосування судом ст. 75 КК України щодо можливості звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а тому вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.

У зв"язку із висновком суду про можливість звільнення особи від відбування призначеного покарання, раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою слід скасувати та звільнити останнього з-під варти в залі суду негайно.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.09.2024 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000762.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою скасувати, звільнити засудженого ОСОБА_3 з під-варти в залі суду негайно.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1