КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/16/24
Провадження № 1-кп/552/566/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участi прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтава клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000462 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

встановив:

У судовому засіданні прокурор надала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, обґрунтовуючи його тим, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням його під вартою не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Просила клопотання задовольнити.

Законний представник потерпілої та його представник підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважають зазначені у клопотанні ризики безпідставними та нічим не підтвердженими, обвинувачений має постійне місце проживання. У разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу, він буде своєчасно з`являтися на виклики до суду та належним чином виконувати покладені на нього обов`язки. Також просили врахувати хворобливий стан здоров`я обвинуваченого.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 22.09.2024. До зазначеного часу розгляд даного кримінального правопорушення завершено не буде. У зв`язку із цим у судовому засіданні виникло питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України м етою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України п ри вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При цьому суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

У своєму клопотанні про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, за який передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, дані про особу обвинуваченого, який до взяття під варту не працював та не займався будь-якою суспільно-корисною діяльністю, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Суд вважає, що з врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути йому призначене судом у разі доведення його винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, постійних джерел та офіційних доходів не має.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення злочину із застосування насильства, суд не вважає за можливе визначення йому застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 199, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 16 год. 00 хв. 18 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим та його захисником до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1