Провадження № 1-кс/947/9867/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000877 від 05.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000877 від 05.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, що було вилучене 24.07.2023 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання сповіщались належним чином, від слідчого ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000877від 05.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190КК України, за фактом заволодіння невстановленими особами, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, грошовими коштами заявника.

В ході проведення заходів, направлених на розкриття злочину, встановлено що грошові кошти потерпілої були перераховані трьома транзакціями на банківську картку АТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_1 власником якої є громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , використовує мобільний термінал з номеромНОМЕР_3 .

В подальшому з вище вказаної банківської картки було здійснено дві транзакції, а саме 04.07.2024 о 17:55:24 год., відбулось перерахування грошових коштів у сумі 25 000 грн., на банківську картку АТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_4 власником якої є громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , використовує мобільний термінал з номером НОМЕР_6 .

Наступна транзакція відбулась 04.07.2024 о 19:44:31 год., у сумі 20 000 грн., на банківську картку АТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_7 власницею якої є громадянка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , використовує мобільний термінал з номером НОМЕР_9 .

Ухвалою слідчого судді Київського р/с м. Одеси ОСОБА_1 від 15.07.2024 справа № 947/22065/24, провадження №1-кс/947/9430/24, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1

Так, 24.07.2024 слідчим слідчої групи проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено: Банківська картка:«Monobank»: № НОМЕР_4 чорного кольору, яку вилучено до спец. пакету №PSP 1257729; мобільний телефон марки Samsung«GalaxyNote 20 Ultra»із сім-карткою та номером НОМЕР_6 , ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 , який вилучено до спец. пакету №PSP 1257728.

24.07.2024 постановою слідчого зазначене майно було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що наразі існує необхідність в дослідженні вилученого мобільного телефону оскільки зафіксована на ньому інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за фактом заволодіння невстановленими особами, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, грошовими коштами заявника.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилученого телефону, при цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Враховуючи виявлення у мобільному телефоні відомостей та файлів, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, існує загроза їх знищення, зокрема, видалення листування, адресатів, електронних скриньок, де може зберігатися документи, файли, контакти осіб, імовірно причетних до вчиненого кримінального правопорушення, листування в додатках для миттєвого обміну електронними повідомленнями з питань, які стосуються осіб причетних до вчиненого кримінального правопорушення та зміст яких має доказове значення для кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування вилучений телефон відповідає ознакам речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки містить інформацію та відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучена банківська картка може містити на собі ознаки вчиненого злочину, зберегти на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, зокрема підлягають дослідженню, щодо вирішення питання, чи використовувалася вона злочинцями під час скоєння злочину, а саме встановлення факту перерахування на неї (або з них) грошових коштів, а також руху грошових коштів, ймовірно отриманих внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 190 КК України), за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 000877 від 05.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України- задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, що було вилучено 24.07.2023 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Банківську картку: «Monobank»: № НОМЕР_4 чорного кольору, яку вилучено до спец. пакету №PSP 1257729;

- Мобільний телефон марки Samsung «GalaxyNote 20 Ultra» із сім-карткою та номером НОМЕР_6 , ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 , який вилучено до спец. пакету №PSP 1257728.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1